Наше захоплення довголіттям сягає корінням ще епохи древніх греків.
Добрий ранок!
Геродот записав міф про гіперборейців,
які доживали до тисячі років.
Ви навряд хочете стільки жити,
але я все своє життя присвятила вивченню питання того,
як це - старіти без хвороб?
Чи може наука проторувати шлях до сучасного довголіття без хвороб?
Чи можемо ми знищити хвороби, які шкодять нашій генетиці?
- Усім добрий ранок. - Добрий ранок.
Добрий ранок, яйця.
Моя команда проєкту «Опівнічне сонце»
зробила грандіозне відкриття, рівнозначне дослідженням у «Форт Сміті».
Зразок стабільний?
- Так, цілком. - Дякую.
Звук хороший.
Добре.
Кличмо великих цабе.
ФОРТ СМІТ
Джилліан Вашингтон була вельми допитливою.
Її завжди цікавило, як ми тут опинилися?
Звідки ми родом?
Що було раніше - курка чи яйце?
Тож як далеко вона могла зайти на поводі в допитливості?
Хто це?
Це Беар.
Ти дружиш із ведмедем?
Вона не ведмідь.
Вона людина, але її звати Беар.
Їй 16, вона носить маску ведмедя, круто б'ється та нищить Останніх.
О, ледь не забув, у неї ще ж є ручний тигр Дейзі.
Справжній ручний тигр? Круто.
Хочете епічну історію про Беар?
- Так. - Так!
Час казок!
Добре.
Колись давно
вона була легендарною командувачкою Армії тварин.
Армія тварин!
Захисників гібридів.
Ніколи не кидала тварин у біді.
І щоб урятувати моє життя, вона проткнула серце Останнього.
Вона знайде маму й Здорованя,
і потім ми всі вирушимо на північ Вайомінгу,
до найказковішого лісу, який лиш можна уявити.
У Єллоустоун.
Ага, він стане нашим домом, і там буде безпечно.
Усім нам.
Дім.
Агов, оленя.
Виходь гратися.
Пам'ятаєш, про що ми говорили? Треба щось, аби зламати ґрати.
Я знайду.
Обіцяю.
Чому він так часто виходить? Це нечесно!
Ґас - наш друг. Ми можемо йому довіряти.
А якщо він утече, як Рой?
Ти вчора не прийшов спати.
Робота.
Треба рано виїхати у «Форт Сміт».
Я туди на весь день.
Вибач, куди?
Був проєкт «Опівнічне сонце», він якось пов'язаний із цим усім.
А Неміч не з «Форт Сміту» пішла?
Можливо. Може, саме там і треба шукати.
- Що саме? - Усе, що допоможе знайти ліки.
У зоопарку цього немає.
У жодному разі. Ні, це небезпечно.
Його давно закинули.
Тут небезпечніше, повір мені.
Відправ когось іншого, не жертвуй собою.
Нащо тобі завжди ризикувати?
Лиш у мене є хоч якийсь шанс покінчити з цим.
Лиш у мене!
Якщо я зможу врятувати нас, то переверну кожен камінь.
А якщо сьогодні пощастить,
то я не забиратиму ще когось із конури.
Я тут думала про гібридів.
Чому ти про них думала?
Один із них уміє говорити. Ти сам казав.
Це означає,
що в них є думки
і почуття.
У них луска й хвости, Рані.
Вони не такі, як ми.
Ти часом думаєш про карму?
Постійно.
Що ж у них за карма...
якщо народилися такими,
якщо їх розлучили з батьками й ув'язнили ці тирани. Це...
Нас теж ув'язнили.
Яка тоді в нас карма?
У тому й річ, Аді.
Я все думаю про те, що з ними зробили,
щоб я вижила.
Скільки життів вартує моє?
Чи пожнемо ми те, що посіяли?
Я люблю тебе.
Побачимося ввечері.
Так.
Приїдеш, і я порву тебе в слова.
Згода.
То де ці твої друзі?
У Фабричному місті.
Воно вільне, тож непідвладне Ебботу.
Мені вже подобається.
Мізинці.
Що це?
Карантинні капсули, де хворі на Неміч доживають останні дні.
Чорт.
Тут є знеболювальні?
Навіть краще.
У тутешньому барі наливають самогон.
Треба знайти братів Гікі.
Кого?
Я знаю цих засранців уже не один рік.
Б'ються брудно, та грають чесно.
Вісім міцних горішків.
Як хочеш надерти зад армії Еббота, тоді клич цих хлопців.
Говорите про Гікі та Ґарсію?
Знаєте, де їх знайти?
Ідіть у бар, побачите по дорозі.
Їх дістав Судний день. Мої співчуття.
Треба випити.
ОСТАННІЙ ШАНС
То з ким ти жила?
Ну, перш ніж втекла з нами.
Спершу я жила з купою друзів,
та ми посварилися, і я звалила.
А потім я зустріла нових друзів, чоловіка із сином.
Але загубила їх.
Прикро це чути.
Неміч забрала маму п'ять років тому.
Четвертий штам?
Чи як його називали.
Мої батьки померли ще від першого.
А тепер ми тікаємо від Судного дня.
А що твій тато?
Був Останнім.
Його вбила Армія тварин.
Прикро це чути.
Ти не винна.
Словом, ходять чутки, що Останні захопили цю територію.
Тож якщо це правда, я разом з іншими долучуся до їхніх лав.
Нащо?
Тобі ж ніби добре з бабусею та дідом.
Якщо я приєднаюся, то діставатиму їм усе необхідне.
Ти ж знаєш, що роблять Останні? Крадуть гібридів і навіть гірше.
Мій тато такого не робив.
Але інші роблять.
Тобі не муляє?
Слухай, я не за когось і не проти когось.
Що таке?
Ходімо.
Пощастило нам добряче.
Схоже, ти мій талісман.
- Круто! - «Шок-о-ракети» мої.
Бачиш, про що я?
Вони допомагають.
Агов, сохатий.
Скажи щось.
Я чув, ти вмієш говорити, тож нумо,
скажи щось.
Чи
ми
вже
приїхали?
Боже, страшно якось.
ВИ НАС УСІХ ПРИРЕКЛИ НА СМЕРТЬ
НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ЦЕНТР «ФОРТ СМІТ»
Що ви хочете там знайти?
Тут уже вже давно обчистили.
Хто б то не був, вони не мали Ґаса.
Я хочу знати, над чим вони тут працювали.
Ви вірите в долю?
Не зважайте.
Еббот хоче, аби я знайшов ліки. Тому я тут, ви тут.
Тому Ґас також тут.
Якщо пощастить, ми всі внесемо лепту в порятунок людства.
О'ДУЛ
ШЕРИФ РОЗШУКУЄТЬСЯ
САМОГОН
Поговорімо про це?
Я про це вип'ю.
Якби ти виговорився...
то стало б легше.
І про що тут говорити?
Люди вмирають.
Ти чув про провину вцілілого?
Не задумувався, чому ти ще живий, а твої близькі померли?
Не хочу про це говорити.
Поговорімо про тебе.
Що змусило тебе ховатися за бетонною стіною всі десять років?
Людські істоти.
Якщо ти не помітила,
їх лишилося вкрай мало.
Ну, вистачить одного покидька й одного невдалого дня.
Я неабияк поплатилась, вивівши дітей із зоопарку.
Я втратила двох дітлахів.
Двох ягнят-гібридів.
Вони грали в хованки.
Я відволіклася лиш на мить, і вони зникли.
Хтось їх забрав.
Я їх не знайшла. Так і не оговталася.
Я обіцяла собі, що більше такого не допущу, але ось...
тепер ми тут.
Тож...
вибач, що тримаюся осторонь від людей.
Можемо домовитися про обмін.
Останнім завжди щось треба.
Нізащо.
Я не домовляюся з покидьками.
Хіба тільки випиваю.
Даруйте.
- Цей телефон працює? - Так.
Я знаю, з ким можна домовитися.
Шанси невеликі,
але якщо додзвонитися...
Вони бійці?
Ми спілкувалися лише по радіо.
Вони возять вантажі.
Колись вони допомогли поширити інформацію про Заповідник.
Круто, тож є я, доглядачка зоопарку та якісь перевізники вантажів
проти цілої армії Еббота.
Вони не перевізники.
Якщо придумав щось краще, то кажи.
Довірся мені.
Не чіпай телефон.
Даруйте?
Телефон не можна брати.
Мені має подзвонити дружина.
- Інґрід. - До мого телефону їй зась!
Ванесса дзвонитиме, а лінія зайнята,
і ми не поговоримо. Так діла не буде.
Вона має знати, що я тут і що зі мною все гаразд.
Тож не чіпай телефон. У мене все.
Як довго ви не чули звісток від Ванесси?
Дев'ять років.
Давненько.
Вона поїхала до матері в Канзас-Сіті.
Сказала, якщо стільникові вежі тю-тю, то подзвонить сюди.
Вона обіцяла подзвонити, а я - чекати на дзвінок.
Я маю дотримати обіцянки.
Думаєте, як здуріла.
Ми не вважаємо вас божевільною.
Ви не божевільна.
Ви сумуєте за нею.
А знаєте? Я думаю...
Я вважаю вас хороброю, бо ви про це говорите.
Знаєте, я теж дещо пообіцяв.
Повернутися за деким.
І я маю знати, як він.
У цієї жінки багато дітей.
Вона хоче знати, що з ними.
А цей дзвінок неабияк нам допоможе.
Тому дозвольте нам подзвонити.
Гаразд, тільки хутко.
Монетки зверху.
Це ваша давня знайома з Ессексу.
Я на втіках.
Допоможіть.
Вітаю вдома, Ґасе.
Як відчуття?
Це не мій дім.
Я нічого не відчуваю.
Не пригадуєш, де був проєкт «Опівнічне сонце»?
Без поняття.
Ґасе, це надзвичайно важливо.
Допоможи мені.
Я намагаюся, але що ми взагалі шукаємо?
Що пробудить глибокі спогади.
Про дитячу, лабораторію.
Послухай.
Може, ми знайдемо твій інкубатор.
Даю на все це годину.
Не відставай.
Вау.
Як це...
Хто з вас це зробив?
Ніхто.
Частина будівлі досі живиться від сонячних панелей.
Це розумні лампи.
Вони вмикаються, реагуючи на рух.
ВИХІД
Не дурій.
Ходи сюди.
Ми тут не самі.
Що вона тут робить?
Ану киш!
Будівлю закинули.
Я огляну тут усе.
Тільки хутко.
Так.
Що тут забула ця жінка?
Вона їх вивчає.
Допомагає чоловікові. З дослідженням.
Вона їх не боїться?
Ні. Вона загартована.
Чула, дехто з вас уміє розмовляти.
Це правда?
Якщо це так і ви це приховуєте,
то ви розумніші, ніж я думала.
Венді?
Тебе ж так звуть?
Підійдеш, будь ласка?
Я тебе не скривджу.
Будь ласка.
Швидше.
Ходи сюди, люба.
Усе гаразд.
Годі вже!
Ходімо, я відведу вас назад.
Дякую, Джонні.
Сядь спокійно! Не крутись.
Де лікар?
РІЧАРД ФОКС
Пабба.
Ти був тут.
Лікарю Сінгх?
Я нічого не знайшов.
Стільки їхали, і все марно.
ШОК-О-РАКЕТА
Навіть батончик не здатен дістати.
Час вийшов.
Ще ні. Ми не все оглянули.
Годі вже.
Беріть клятий батончик, і забираймося звідси.
Обережно!
Відчепися!
- Тікаймо! - Тікаймо!
Викликаю підмогу!
Вас не чути. Повтори.
На нас напали!
Стій!
Будь ласка! Відпусти його!
Ти дитя-гібрид.
Я теж.
І я знаю, що ти хоч трохи мене розумієш.
Я знаю, що тобі дуже-дуже страшно.
Ти довго жив тут сам і не мав із ким поговорити?
Ну, тепер ти можеш поговорити зі мною.
Привіт, я Ґас.
А як тебе звати?
Пітер.
Пітер?
Радий знайомству, Пітере.
Лягай!
Поганці! Тікай!
Ні! Не стріляйте!
Він потрібен живим!
Ходімо.
Ні! Відпустіть його!
Облиште його!
- Везіть у Заповідник. - Прошу.
Він нікому не хотів зла.
І ледь не відгриз мені руку.
Вони монстри. Усі вони.
Ходімо.
Вибач.
Пітере.
Пітере, пробач.
ПРОЄКТ «ОПІВНІЧНЕ СОНЦЕ»
Ми тут.
Познайомились у коледжі.
І разом ось уже сорок років.
Це диво, що ми стільки протрималися.
Ми бачили все.
Ми бачили, як зводять цілі міста і як вони зникають за одну ніч.
Ми пережили війни, поганих президентів.
У нас було троє дітей,
восьмеро онуків.
Ми любили їх
і втратили.
Усіх, окрім Джордана.
Але ми бережемо спогади про них, як ти бачила у фургоні.
Я працював на одній роботі майже сорок років.
Гадав, доживемо до щасливої старості.
Вийдемо на пенсію та об'їздимо весь світ.
Твої ба з дідом такі милі.
А я своїх і не застала.
Думаєш, ми проживемо стільки ж?
Шанси в нас невисокі, еге ж?
Усе наше покоління.
Ми стільки всього втратили.
У нас не буде коледжу,
роботи
і мрій про пенсію.
Так і є.
Знаєш, може, головне те, що ми робимо зараз.
Тримаємося разом.
Ходімо.
Ніколи не думала, що ми останні люди на Землі?
Після нас не буде нового покоління.
Але воно є.
Гібриди.
Дякую.
Від твого погляду він не задзвонить.
Терплячість більше не моя чеснота.
І не моя. Але це все, що в нас є,
і сподіваюся, твої друзі передзвонять нам.
Не дивись.
На дванадцяту від мене. Останні.
Ти ж казав, що Останні сюди не потикаються.
Ходімо до виходу.
Увага всім.
Ці Останні просять усіх вийти, щоб зробити оголошення.
Якого біса він тут?
Що це в біса за місце?
Фабричне місто.
Потримай.
Фабричне місто!
Я ваш фанат.
Вас переповнює гордість за рідне місто.
Ви здолали Великий крах.
Ви змогли вижити.
- Саме так. - Усі ви.
Але
я не хочу, щоб ви просто виживали.
А щоб жили!
- Так! - Так.
Процвітали!
- Так! - Так!
Останнє десятиліття видалося важким для всіх нас.
Гібриди винищили нас.
Ці
покручі.
Так!
Але настав час змінити ситуацію.
Фабричне місто,
настав час для ліків.
- Ліків? - Ні.
Цей бідний чоловік...
один із вас
заразився штамом Судного дня, і його кинули вмирати.
Самого.
Як тварину.
Ви покинули свого друга.
Але
який у вас був вибір?
Дотепер.
Я пропоную вам надію.
Я пропоную вам спасіння!
Він робить їх із наших дітей.
Дивіться, Фабричне місто!
Ліки,
пані та панове!
Нарешті наше життя стане таким, як до Великого краху!
- Нормальним! - Так!
Стане людяним.
Розкажіть решті.
Скажіть одному, скажіть усім,
що в генерала Еббота є ліки!
І це лише початок.
Поширте звістку.
Врятуймо людство.
СХОВИЩЕ НАСІННЯ
У вантажівку його.
Куди ви мене ведете?
Людство понад усе!
НЕБЕЗПЕЧНО - ПОМПОВА СТАНЦІЯ
Він пішов.
Виходить?
Що сталося?
Я впустила ґудзик.
Що ви там задумали, малі шибеники?
Знаєте, що буває з неслухами?
Їх забирають до лікаря Сінгха.
Його кличуть м'ясником.
Повірте.
Ви ж не хочете здохнути на столі м'ясника, як дружбан-ящірка,
га?
Тож закругляйтеся.
Венді?
Де Рой?
Гаразд, я маю дещо вам розповісти.
Це воно.
Проєкт «Опівнічне сонце».
Ми знайшли його, але чому...
Чому це все тут?
Добре.
Ліки, що продовжують життя, і привели мене сюди у «Форт»...
Доктор Джеймс Такер був британським науковцем,
який страждав від м'язової дистрофії.
Шукаючи зцілення, у 1911 році він вирушив в Арктику,
щоб вивчити селище, де, як ходили чутки, люди не хворіли
і жили понад сто років.
Це й привело мене у «Форт Сміт» -
спроба зібрати команду, що з'ясує, чому в цих селах
живуть таким довгим і здоровим життям.
Дозвольте представити мою головну науковицю.
Ви неодмінно захочете почути, що вона скаже.
Докторка Гертруда Міллер.
Дякую, Джилліан.
- Ми прагнули зрозуміти... - Це вона.
Це моя мама.
...підтримувало довголіття.
Ми зібрали зразки води, флори та фауни, перелічені в супутніх матеріалах.
Ми пробурили крижані керни
і знайшли живу матерію, не схожу ні на що інше на Землі.
Мікроби, які за певних модифікацій
можуть посилити імунну систему.
Наші ранні експерименти із застосування модифікацій до курей
були дуже перспективними.
Тож ми дійшли висновку,
що ці експерименти підійдуть для лікування людських хвороб.
Але насправді ви зібралися тут через те,
що ці яйця, ці експерименти
привели нас до дечого неймовірного.
Того, що вразило навіть нас.
Того, що може докорінно змінити наше уявлення про життя.
БІОЛОГІЧНА НЕБЕЗПЕКА
Привіт!
Так!
Це хлопчик.
І він прекрасний.
Чи не так?
Його звати Ґас.
Генетична аномалія серії 1.
Чорт забирай.
Усе гаразд, крихітко. Я тут. Так.
Ґас - це диво. Він допоможе нам зрозуміти багато чого...
Треба забрати це все до Заповідника.
Навіть курей, усіх до одної.
Можна побути ще трохи?
Скажеш «привіт»?
Чудовий вечір, сер.
Після цього Троє вже не зможуть мене ігнорувати.
Зроби гучніше. Підкрути.
Змити мої проблеми, змити мій біль Дощем Шамбали
Знаєш, яке це диво - прожити ще один день.
Зробімо це.
Зробімо це тут.
Подбаймо про нашого друга саме тут.
Так, так, так
Усі допомагають Усі дуже добрі
- Я ж зцілився, так? - Я на шляху до Шамбали!
- Усім щастить, усі дуже добрі... - Киньте його в кар'єр.
Я на шляху до Шамбали
Так, так, так
Поки Ґас ішов слідами жінки, яка привела його в цей світ,
Сінгх став на крок ближчим до відповідей, яких він так відчайдушно прагнув.
Дякую, Ґасе.
Ти сьогодні дуже допоміг.
Якщо скривдите Пітера, я більше не допомагатиму.
Угода є угода.
Бережи себе.
Люблю вас.
Простежиш, щоб він не наламав дров?
Звісно.
Розраховуємо на тебе.
Я поговорив із Мойсеєм.
Схоже, що чутки правдиві.
Останні справді в Ессексі.
Як знаєш, що вони тебе візьмуть?
Ого.
Думаю, вони беруть усіх.
Адже їм тепер треба дбати про цілий зоопарк.
Ти про що?
Вони захопили зоопарк Ессексу.
Нащо захоплювати зоопарк?
Гадаю, саме там вони тримають гібридів.
Адже там був Заповідник,
а зараз - база Еббота.
Ґас.
Ходу!
Куди біжимо?
Венді, я маю те, що нам допоможе. Це від Пабби.
Де ти був, Ґасе?
Ти збрехав нам. Так не можна. Мама казала говорити правду.
Повільніше.
- Що таке? - Ти збрехав нам про Роя.
Він мертвий.
Вибач, Ґасе, я мусила сказати правду.
Ми зібрали зразки...
Якщо ми таки знайдемо ліки, це буде завдяки докторці Гертруді Міллер
і її дослідженням.
Схоже, цих «курей Міллер» виростили для випробувань на тваринах.
Якщо пощастить, я зможу використати їхні яйця для виведення антигенів.
...із застосування модифікацій до курей були дуже перспективними.
Що з вами сталося, пані Міллер?
Куди ви поділися?
Я продовжу та завершу вашу роботу.
Це моя мета.
Моя доля.
Ваш хід.
Я погано граю в слова.
Тобто? У вас чудово виходить.
Ви зібрали всі потрійні слова.
ПОДВІЙНЕ СЛОВО ПИСОК
СМЕРТЬ
ПОВІДОМЛЯЙТЕ ПРО ВСІ СИМПТОМИ ВІЙСЬКОВА БАЗА ОСТАННІХ
Цивільних ніби не пускають.
Тоді я теж запишуся.
Підпишіть тут.
БАР ДЛЯ АВТОМОБІЛІСТІВ
- Гаразд, не забудь. - Ні, не забуду. Обіцяю.
Алло.
Це до вас.
Переклад субтитрів: Олександра Бурдейна