Hvor langt er du villig til å gå for å beskytte dem du er glad i?
Det kommer an på hvor langt verden driver deg til å gå.
Og noen ganger kan verden drive deg ganske langt.
Ikke verst, T. Kos deg med kjøttpuddingen de serverer i kveld. Den har du fortjent.
Hvor lenge tror du at jeg må fortsette med dette?
Jeg skjønner. Jeg vet at det ikke er gøy, men du gjør et flott stykke arbeid.
Jeg hjelper De siste. De hjelper meg med å få kone og barn tilbake.
- Det var avtalen. - Nå får du gi deg, T!
Jeg har mast på at de skal finne Louisa, men du tenker ikke over hva som venter.
Ungen din er en hybrid. De kommer og tar den før eller senere.
- De får bare prøve seg. - Du kan få et ettermæle her.
Tror du jeg bryr meg? Du har tatt æren for alt jeg har gjort siden jeg begynte.
Nå får du oppfylle din del av avtalen.
Greit. Jeg skal ta noen telefoner.
Sist sa de at de hadde fått inn et lovende tips.
På dine vegne håper jeg at det er dem.
Hva? Nei. Nei! Kom igjen, da! Kom igjen...
For pokker, da!
Hva i... Nå kødder du med meg.
Og når verden driver deg på den måten, så begynner du å lure.
Kan livet noen gang bli som før?
- Jeg er ikke redd deg. - Da er det altså sant.
Dr. Singhs lille kjæledyr kan snakke.
Jeg er ikke noe kjæledyr.
Nei, du har rett. Jeg erkjenner å ha tatt feil.
Du er ikke noe kjæledyr, for dem kan man lære bort lydighet til.
Og du er vel ikke lydig? Nei.
Du stanget en av mine menn og prøvde å rømme.
Hvor hadde du tenkt deg?
Hjem.
Hjem. Det var en artig tanke.
La meg forklare deg én ting.
Det er bare et spørsmål om tid før hele verden finner ut
at hybrider er nøkkelen til kuren.
Og når det skjer, spiller det ingen rolle hvor raskt eller langt du flykter,
for da er ikke noe sted trygt.
Da vil alle ha en bit av deg.
La meg spørre deg om noe.
Hvorfor kjemper du sånn for å få leve i en verden som åpenbart ikke vil ha deg?
Kanskje det er deg verden ikke vil ha.
OK. Du kan kanskje snakke.
Men du løy da du sa at du ikke var redd.
Du er vettskremt.
Og det bør du være.
Du er en dåkalv, som vrir deg i snaren, og som vet at jegeren kommer.
Slutt å kjempe imot.
Ta det rolig, nå.
Det er gutten sin, det. Du vil lære deg å ikke kjempe imot.
Visste du at vi mennesker bruker nesten hver eneste del av hjorten?
Innvollene, skinnet, halen...
Selv fettet kan kokes ned langsomt og smeltet om til talg.
Gjøre støvler vanntette, lærte jeg i militæret.
Slutt!
Du vet at dr. Singh, og Gud velsigne ham, fant nytte i de små stamcellene
dere skapninger har gjemt unna inni beina deres.
Man knekker dem opp...
Ta-da!
Vi har en kur.
Jeg er lei for det, Bambi. Jeg har ikke laget de reglene.
Jeg følger bare vitenskapen.
Selvfølgelig er det én del av hjorten som verdsettes høyere enn noe annet.
Gus.
Ser du? Han kommer alltid tilbake.
Ikke kom nærmere!
Ikke se på meg!
De tok det.
Hvorfor gjorde de det mot deg?
For å få oss til å bli redde.
Dere hadde rett. Jeg skulle aldri ha stolt på dr. Singh.
Han kommer til å drepe oss alle på grunn av ett eneste stort eksperiment.
Visste du at jeg har lest alle skiltene her i dyrehagen?
Det var et om hvithalehjorten.
Når hjortens gevir faller av, vokser det ut igjen, sto det.
Enda mer robust.
Du.
Vi skal komme oss ut herfra. Og vi skal bli sterkere enn noen gang.
Ja.
Oksygenmetning i blodet og pustefrekvens er på stabilt nivå. Ja vel.
Kroppstemperatur.
36,2 grader.
Se på meg, vennen min. Se på meg.
Du ser tålelig bra ut.
Å. Frekt.
Hvordan har du det? Hørte deg øve i morges.
Jeg gleder meg til alt dette er over.
Forferdelig at Abbot drar deg med på presentasjonen.
- Et åpenbart maktspill å invitere meg. - Den vanskelige biten er overstått.
Så lenge vi kan gå ut herfra... med kuren.
ANALYSERER PRØVER
Skal vi slippe ut hønsene når vi drar? Ja?
Adi?
- Hva er det? - Det...
Det kan ikke stemme.
VIRUS PÅVIST!
- Betyr det... - Å, herregud!
Jeg setter inn noen... av de nye...
...prøvene her. Og så...
VIRUS PÅVIST!
- Kuren fungerte ikke. - Hva er det som skjer?
Herregud! Noe må ha endra seg over natta!
Adi. Det går bra. Det går bra.
- Du! Se på meg. - Ikke rør meg!
OK.
Unnskyld.
Etter alt det der... så lyktes det ikke.
- Jeg lyktes ikke. - Du gjorde alt du kunne.
Men det var ikke nok.
Det går fint.
Kanskje det er ute med meg.
Jeg er sliten, Adi.
Jeg kan ikke fortsette å vente på å få leve.
Det må være noe annet vi kan gjøre.
Abbot forventer at du støtter ham på arrangementet i dag.
Sånn at han kan overbevise De tre om at du har kuren.
- Herregud. Abbot kommer til å drepe oss. - Skjønner du ikke?
Sier du sannheten, at han aldri hadde noen kur,
så kommer alt, hele korthuset hans, til å rase sammen.
Nei. Jeg kan ikke undergrave ham foran alle sammen.
Sier hvem?
Når krigsherrene finner det ut, kommer de til å spise ham levende.
Da vil det bryte ut fullstendig kaos. Og da drar vi.
Dette...
Dette er vår mulighet.
Hvis jeg gir opp kuren, så vil du...
Da blir vi fri.
Meld deg til hovedporten, dr. Singh.
OK.
- Du... - Ja?
Jeg knepper den øverste knappen.
Dette klarer du, Adi.
Du har mer makt enn du tror.
Kom igjen!
Målet er bekreftet.
Én hybrid, muligens en kattevariant.
Vi kan snakke som vanlige folk.
- Ingen tegn til foreldrene? - Ingen. Jeg ser bare en hale.
La meg få se.
Hva ser du?
Det er kanskje ikke en hybrid likevel.
- Bør vi avbryte? - Nei. Vi bør gå inn.
Vi er ute etter hybrider, ingenting annet.
Har jeg rett, er dette mye bedre enn å fange en hybrid.
- Hva er bedre enn å fange en hybrid? - Noe mye mindre uskyldig.
Becky!
Bear?
Becky!
- Vi må stoppe henne! Hun er fra Dyrehæren! - Jeg fikser det! Be om forsterkninger!
Hei, bestis.
Jeg visste at du var svak. Men De siste? Et nytt lavmål, selv til deg å være.
Du får ikke bestemme hva som er lavmål etter det lille kuppet ditt!
Hva gjør du her, egentlig?
Vi hørte at det er noe som skjer nede på Essex Zoo.
De har fanga hybrider der.
Vi trengte bare at en fra De siste skulle bekrefte opplysningene,
og her er du jo.
Var planen å valse rett inn i byen? Dere er lett match for Abbots hær.
Du kommer til å få folk drept!
Det er liksom tanken, da.
Fra Dyrehæren, mener jeg.
Rhino og Pony.
- Deg. - Vi er soldater, Bear.
- Nei, vi trodde bare at vi måtte være det. - Du svarte aldri på hvorfor du er her.
Jeg skal også til dyrehagen.
Gus er en av hybridene de holder fanget. Jeg skal redde ham.
Ikke hvis jeg stopper deg først. Du kan ikke få avsløre oss.
Fy søren. Godt at jeg kom da jeg kom.
Sersjanten er på vei. Dette kommer han ikke til å tro.
Doktor.
- Er alt i orden? - Ja.
Utmerket.
Jeg har ikke råd til å gjøre feil i dag.
For en herlig middag vi hadde i går.
- Det må vi gjøre igjen. - Ja.
Sceneskrekk?
Jeg har alltid foretrukket en-til-en-samtaler med pasienter
framfor... å holde foredrag.
La meg gi deg et råd. Jeg tenker på publikum som dukker,
og så trekker jeg bare i trådene.
- Ikke sant? - Ja.
Hører du det jeg hører?
Det er skjebnen som roper på oss.
Gratulerer, Abbot. Du har klart å gjøre deg selv umulig å overse.
Ryktet om min lille turné har altså nådd lavlandet.
Det vet du. Du har alltid visst hvordan du underholder.
Det varmer å vite at du har satt krangelen vår til side
for å gjøre det beste for territoriet ditt. Jeg ba for deg.
- Du må være Voss. Har ikke hatt gleden... - Det er her du oppbevarer kentaurene.
Hybrider.
Ja, de utenomjordiske inntrengerne.
Slapp av, Voss. Mine menn har dem bak lås og slå.
Jeg trodde at din fiendtlighet mot kentaurene bare gjorde dem sinte.
Men så hørte jeg om kuren.
Takket være min rockestjerne av en forsker
er vi et steg nærmere til å kunne gi den...
De som ikke tror, dør i hopetall.
- Men vi skal bestå. - Vi skal bestå.
Ja, vi skal bestå.
Det skal du ha. Trodde ikke at du ville fange hennes oppmerksomhet.
Der er hun jo. Som en rose i ørkenen.
- Mrs. Zhang. - Gi deg, general. Kall meg Helen.
Så hyggelig å endelig få treffe deg i dyrehagen din.
Takk for at du takket ja til invitasjonen og tok deg tid midt i krigen mot Baronen.
Den lille skjærmysselen kan knapt kalles en krig.
Jeg blir ikke akkurat yngre.
Du inviterte vel oss ikke hit bare for å gi oss kuren?
Mine damer og herrer. Tiden er inne for å snakke om framtida vår.
Tiden er inne.
Vi har studert hver eneste bevegelse hos ham. Vi har bare denne ene sjansen.
Vi kan ikke lenger være fanger i eget hjem. Har du solkremen, Teddy?
Du vet hva du skal gjøre. Ute av buret går vi mot sørporten.
Først må vi komme oss gjennom atriet. Vi følger deg gjennom det, Gus.
Virkelig? Er du sikker på dette?
- Vi er klare. - Nei. Dette.
Jeg stoler på ham.
Han er en av oss.
Er alle med?
- Er det du som er Ash? - Ja. Og du er hybridfangeren.
Det må jeg si. Det er helt vilt hvor mange av dem...
Marlin sa at du kanskje vet hvor familien min er.
Du er ikke akkurat noen pratmaker, du?
Det gir mening, da. Tilbringer man nok tid alene med de greiene, så...
Vet du hvor familien min er, forteller du meg det med en gang!
Herregud, da! OK!
Det er sjelden vare i dag. Det å finne svar.
- Hva faen er dette? - Kondolerer, mann.
Sværingen hadde satset alt.
Men så tapte han likevel enda mer.
BESØK OSS I DAG!
I landsbyen der jeg vokste opp, sto det ei trebro.
Ei vaklevoren greie. Regn, hagl og snø sleit den i stykker.
Jeg visste at den kom til å kollapse en dag,
men ingen i landsbyen lytta til lille Dougie. Nei.
Delstaten bygde den, og de vet jo best.
Og da den til slutt kollapset, tok den med seg to uskyldige menn.
Det er pussig. Folk begynner først å lytte når det er noen som dør.
Vår helt fantastiske dr. Singh skal gi dere et bilde av
den aller viktigste broa langs vår felles vei.
- Doktor. - Ja vel.
Hva sier dere om jeg forteller dere at en i publikum her har Syken?
I dette...
Herregud.
...hypotetiske scenarioet
ville dommedagsvarianten ha tatt livet av halvparten i rommet før neste uke er omme.
Men ikke før de menneskene har overført viruset
til et dusin mennesker hver.
Da teller vi 80 dødsfall med utgangspunkt i én eneste hendelse.
Det... opprinnelige viruset drepte
98 % av befolkningen.
Som lege så jeg dette med egne øyne.
Den nye varianten...
Vi står overfor...
99 %, og tallene øker raskt.
Det finner oss... og dreper oss.
Det kan åpenbart ikke tøyles.
Hvor er den helvetes kuren, da?
Vel... Sannheten er...
Sannheten er...
...at kuren er vår eneste måte å overvinne det på.
Men vi har ikke nok av den.
Den krever en temmelig ukonvensjonell ingrediens, som er...
Så, så. Takk. Bra jobba. Vi er ikke her for å avsløre forretningshemmeligheter.
Johnny!
Dette er Evergreen. Det er slik vi skal beseire Syken.
Din tur, mann.
STORFE OG LAM TØRRFÔR
Tid for lunsj, misfoster!
Hva i helvete pønsker dere på nå, da?
Hva faen...
Tid for lunsj, misfoster!
Nå!
Herregud! Nei!
Dette skal dere få svi for.
Ser du etter denne?
- Ja! - Vi klarte det!
- Hva sa hun? - Det kan du vel gjette.
Kom igjen. Nå kommer vi oss ut herfra. Følg Gus, en etter en.
Bare et rykte tidlig i dagene i forsvaret. Et uferdig og glemt boligbyggeprosjekt.
Litt over to hundre mål med alt vi noen gang trenger.
Forsterket med en ni meter høy mur for å holde uønskede elementer ute.
Mrs. Zhang. Voss. Dutch.
Jeg tilbyr dere en plass i Evergreen sammen med 150 av deres beste folk hver.
Hundre og femti? Hva med resten?
Hater å si det, men deres dager er talte.
Enten redder vi et utvalg av dem eller så dør alle av Syken.
Vil du at vi skal velge hvem som overlever?
Fulgte dere med på legen her?
Enten velger dere, eller så velger Syken for dere.
- Hva koster det å bli med? - Som dere ser, så har jeg infrastrukturen.
Jeg har personell nok til å vedlikeholde det. Jeg har kuren.
Men sannheten er at jeg ikke har midler nok
til å vedlikeholde en by av denne størrelsen i isolasjon i inntil et år,
- som er tiden det tar. Ikke sant, doktor? - Det stemmer.
Mrs. Zhang. Du har mestret jordbrukets kunst i tiden etter Den store kollapsen.
Vi vil aldri sulte igjen.
Dutch. Du har en elv, som renner langs Evergreen. Vi trenger rent vann.
Voss. Du har møller, solcellepaneler
og de merkelige lysene dine. Vi trenger strøm til å drive rakkeren.
Mat, energi og rent vann.
Alle andre mennesker druknet, mens Arken ble Noas redning.
Evergreen er vår.
DE SISTE - DENNE VEI MELD FRA OM ALLE SYMPTOMER
- Gjem dere! - Gjem dere!
Gjem dere! Kom igjen!
- ...som kjekler om midler... - Det kommer fra bussbarrikaden.
Vær stille.
Eller så kan vi velge...
- Hvem har vi der ute? - Ingen akkurat nå.
- Gjør et klokt valg. - Send et vaktlag dit.
Ikke noe oppstyr. Vil ikke ha problemer på generalens store dag.
Da er menneskeheten bare et fjernt minne.
Griffith, Stewart, Grace og Foi. Meld dere til bilenheten.
- Problemer ved grensen. - Mottatt. På vei.
Teddy!
Kom igjen, Teddy!
Kom igjen! Teddy! Kom igjen, Teddy!
Få de andre ut herfra. Jeg finner dere.
Se!
Hei!
Wendy! Vi må dra nå.
Gus ba oss om det.
- En hybrid har rømt. Hjorten. - Pokker!
...gjennom Evergreen,
som vil utgjøre frøene som lar menneskeheten blomstre igjen.
Uansett hva det krever, koste hva det koste vil.
Jeg liker deg ikke, Abbot. Men det betyr ikke at du tar feil.
- Jeg er med. - Kentaurene har vist deg veien.
Takket være Evergreen vil vi bestå.
Ja, vi vil bestå.
Mrs. Zhang. Hva sier du?
Dette kan dere ikke gjøre.
Kentauren snakker!
Nei! Kuren blir til ved å drepe oss!
Stopp!
Jeg vil høre hva den har å si.
Pabbaen min lærte meg at jeg skulle gjemme meg om jeg så et menneske.
Jeg vil ikke gjemme meg mer! Dere får ikke skade flere av vennene mine.
Før jeg kom hit, hadde jeg ikke møtt noen som meg, før jeg møtte Wendy.
Hun er smart, sterk, snill og modig.
Hun fortjener ikke å dø.
Hennes bror Roy fortjente ikke å dø, og Peter fortjente heller ikke å dø!
- De er den hemmelige ingrediensen. - Ikke la dere lure!
Med en av disse små mutantene
kan jeg lage nok av kuren til alle i dette rommet,
en pris jeg gladelig betaler.
Vil dere heller dø for å redde denne tingen?
Du prøvde å skremme meg. Men du er også redd.
Syken er fienden deres, ikke vi!
Få ham til å holde kjeft.
Hei! Kom igjen!
Stans bilen.
Stans bilen!
Mrs. Zhang. Mrs. Zhang.
Mrs. Zhang!
Vi vet begge to at jeg ikke kan lykkes uten deg. Mrs. Zhang!
Det gikk jo elendig.
Helen. Jeg vet at du ikke har kvaler med å drepe hybrider for kurens skyld.
Hvis du blir med, følger både Dutch og Voss etter. Hva skal til?
Du maler et bilde av deg selv som menneskehetens redning. Djervt av deg.
- Du brisker deg, men sånn er du jo. - Helt klart.
Du skal få hundre plasser til i Evergreen.
Jeg vil ikke ha hundre plasser. Jeg vil ha alle plassene.
Familien er det viktigste i verden for meg, og jeg har stor familie.
Jeg må prioritere dem. Det forstår du.
Likevel blir det ikke noe av Evergreen uten deres midler.
Og det er din plans skjebnesvangre lyte.
Du gjør deg avhengig av to svært så alminnelige menn.
- Men jeg har dem under kontroll. - Kontroll?
Du klarte ikke engang å holde hybriden i buret.
Voss and Dutch har ikke lyst nok til dette.
Er det midlene deres du ønsker, skal jeg skaffe deg dem.
Hva er det du sier?
Vi får rett og slett rydde dem av veien.
Hei, hei!
Ned med våpnene!
MELD FRA OM ALLE SYMPTOMER
Jeg vil gjøre en byttehandel.
Vi så signalet ditt. Hvem snakker jeg med?
En som har opplysninger om en trussel mot Abbot.
Du må nesten være mer spesifikk enn som så.
Dyrehagen blir veldig snart angrepet av kvinnen som drev den tidligere.
Kilde?
Jeg planla det sammen med henne inntil for et par timer siden.
Du er en av inntrengerne som kom for noen dager siden. Hva vil du ha?
En hybrid. Bare én.
- Hjortegutten. - Forhandler ikke med noen jeg ikke ser.
Ikke om noe så verdifullt som en hybrid.
Hei! Hold hendene synlige!
Fortell når angrepet skjer, så skal jeg vurdere en avtale.
Ikke før jeg har sett ham med egne øyne. Jeg må være sikker på at han lever.
Hvorfor hjortegutten?
Han er ungen min.
Hør om hjortehybriden.
Å nei, du.
Hva i...
- Bevegelser! - Følg med!
Ser greit ut. Gjør dere klare.
Hva i huleste...
Sværingen?
- Hvordan visste du det? - Gus...
Det er en av våre.
Fang den. Nå.
Kom igjen! Kom deg ut herfra!
Ikke skyt! Vi trenger den i live!
Du støtta Abbots løgn.
Jeg vet at jeg kan ordne dette.
- Kuren fungerte ikke. - Jeg tror, selv om du ikke tror.
Jeg gir ikke opp rett før målstreken. Må bare ha riktig ingrediens, stamceller...
Hør på meg nå. Selv om det kommer en kur,
så vil jeg ikke ha den.
Ikke hvis det innebærer å drepe hybridbarn!
- Jeg gjorde det fordi du ba meg om det! - Jeg vet det, og jeg tok feil.
Trodde vi skulle få ei framtid, men du blir bare dratt unna meg!
Jeg prøver å redde deg!
Hvorfor føler jeg at dette ikke handler om meg lenger, da?
Jeg advarte deg om at jeg kom til å bli følelsesløs om jeg fortsatte.
Og nå forteller jeg deg at du ikke trenger å gjøre dette mer.
Jeg vil ha det sånn vi hadde det før.
Det er ingen vei tilbake.
Ta kona mi med tilbake til rommet, er du snill.
Adi.
Adi!
Steng ned alle områder. Sikre området.
Meld fra om alle tegn til hybridaktivitet til kommandoen umiddelbart.
Så... hjortegutten er fortsatt på frifot.
Og de andre hybridene er også borte.
Jeg snøt nederlaget og gikk seirende ut i dag.
Jeg kunne ha tenkt meg å feire... sammen med broren min.
I stedet så jeg ham hjelpe en av bastardene å rømme.
Nå tror jeg at min egen bror motarbeider meg.
Hva har jeg gjort deg, John?
Hvorfor i menneskehetens navn ville du gjort noe sånt mot meg?
Fordi de er barn.
- Hva? - De er barn, Dougie.
Hva ville mamma ha sagt om hun fortsatt var i live?
Her borte! Han gikk denne veien!
Jimmy! Følg oss! Han gikk denne veien!
Jeg er ikke redd. Jeg er ikke redd.
- Jeg er ikke redd. - Hei. Sweet Tooth.
Sværingen! Hva gjør du her?
Jeg redder deg.
- Hvordan... - Hva i helvete skjedde med geviret?
De tok det.
Kom hit.
Jeg har savna deg.
Jeg har savna deg også.
Det er ikke alltid så lett å gjøre det rette.
Og det kan koste deg... dyrt.
Det høres ut som den store fuglen som fløy over Yellowstone.
Men hvis du ser etter den, vil belønningen åpenbare seg.
Og noen ganger slik du minst venter det.
BANK, BANK
Tekst: Fredrik Island Gustavsen