‫יש זמנים בחיים שלנו‬ ‫שבהם קורים דברים גדולים.‬
‫לחלקם אנחנו שמים לב, כמו לידה, מוות.‬
‫אבל לחלקם לא,‬
‫פשוט דברים קטנים‬ ‫שלא נראים כאלה מיוחדים בזמן שהם קורים.‬
‫תראה איזה מקום מקסים.‬
‫אבל אנחנו מאחרים.‬
‫די, לא איחרנו.‬
‫כבר ועשרה.‬
‫יש פעמון קטן.‬ ‫-היי. לא.‬
‫אני אוהבת את הפעמון.‬
‫לא. ראני, בבקשה. אלוהים.‬
‫זה הפעמון, הרב!‬
‫כן, עדנה. גם אני שמעתי אותו.‬
‫שלום לכם! ברוכים הבאים.‬
‫אתה בטח ראני.‬
‫אני... ראני.‬
‫אה-די-די. אני מבטאת את זה נכון?‬
‫אה-די-טיה. זהו.‬
‫אה-די-טיה.‬
‫עמדנו לסגור ללילה.‬ ‫-אני ממש מצטער.‬
‫הפקקים מהנובר היו פשוט איומים.‬
‫כן.‬
‫טוב, כאן באזור לא יהיו לכם בעיות כאלה.‬
‫זה היופי בחיי כפר.‬
‫כן.‬
‫אני ממש שמחה שאנחנו כאן.‬ ‫-גם אני.‬
‫נסיעה ראשונה יחד.‬
‫יש לנו אמבט עם רגליים.‬
‫מה?‬
‫זה גנש?‬
‫כן. אימא שלי נתנה לי אותו כשעברתי לקולג'.‬
‫היא אמרה שכדאי שתהיה לי פיסה קטנה מהבית.‬
‫כדי שאישאר מרוכז.‬
‫אפשר?‬
‫שישמור עלינו.‬
‫מה...‬ ‫-מה זה היה, לעזאזל?‬
‫זה בסדר. זה בטח שום דבר.‬
‫"שום דבר" עף לי ישר מול הפרצוף!‬ ‫-אוי לא!‬
‫זה...‬
‫זה רק עטלף.‬
‫הם לא נושאים כלבת?‬
‫טוב, הסיכוי להידבק בכלבת מעטלף קטן מאוד.‬
‫כדאי שנקרא להרב ועדנה.‬ ‫-הם בטח כבר ישנים.‬
‫אז מה נעשה?‬ ‫אני לא מאמינה שאתה עושה את זה.‬
‫זה בסדר, אני לא אפגע בך. אל תזוז.‬
‫נראה לי שתפסתי.‬ ‫-נראה לך?‬
‫רק... קדימה, תפתחי את הדלת! מהר! קדימה!‬
‫את בטוחה. הוא חופשי. נו?‬
‫אני יודע שרק התחלנו לצאת,‬
‫אבל תהיתי אם‬
‫אולי נוכל לצאת לעוד טיולים יחד?‬
‫את יודעת, אחרי הטיול הזה...‬
‫מתישהו.‬
‫ואולי יהיו לנו עוד מפגשים מטופשים‬ ‫עם יצורים קטנים בחדר שלנו?‬
‫בדיוק.‬
‫זה נכון.‬
‫יש דברים שנראים כל כך קטנים ברגע,‬
‫ורק לאחר זמן רב,‬ ‫כשמסתכלים לאחור, אנחנו שמים לב אליהם.‬
‫הרגעים שבהם הדברים התחברו.‬
‫והרגעים שהם התפרקו.‬
‫שלום, איש צבא.‬
‫התגעגעת אליי?‬
‫איימי אידן.‬
‫אני רואה שמצאת לך כמה חברים.‬
‫חזרת לנסות שוב?‬
‫אולי הפעם תוכלי‬ ‫להציל את המכרסמים הקטנים שלך.‬
‫אעשה את זה מהר.‬
‫הילדים והבית שלי בידיך, אבל אם תעזוב עכשיו‬
‫לא אביך אותך מול כל החברים הקטנים שלך.‬
‫אני מעריך את התשוקה שלך, גברת אידן.‬
‫עליי להזכיר לך‬ ‫שאיבדת את גן החיות בצורה הוגנת?‬
‫לא יודעת אם הייתי מתרשמת כל כך מעצמי.‬
‫היה לך צורך בצבא שלם‬ ‫כדי להביס אותי ואת 12 הילדים שלי.‬
‫לא בדיוק ככה‬ ‫הייתי רוצה להיזכר בספרי ההיסטוריה.‬
‫אישה יקרה, כשאגמור איתך...‬
‫גנרל, יש לי תחושה‬ ‫שאף אישה עוד לא באמת גמרה איתך.‬
‫האם אי פעם נאלצת להתמודד עם טרמיטים?‬
‫הם מזיקים קטנים ודוחים.‬
‫הם נכנסים לקירות שלך וליסודות שלך.‬
‫ולפני שאתה יודע מה קורה,‬ ‫הם פשטו לך על כל הבית.‬
‫אבל קל באופן מפתיע להיפטר מהם.‬
‫כל מה שצריך זה כמה פצצות חרקים.‬
‫- אדוני האוויר -‬
‫- כוח פרחים -‬
‫זהירות!‬
‫האם אלה...‬
‫פרחים סגולים!‬
‫זו מתקפה כימית!‬
‫כולם החוצה! עכשיו!‬ ‫-פרחים סגולים! קדימה!‬
‫זוזו!‬ ‫-בואו נעוף מכאן!‬
‫- סוויט טות': נער עם קרניים -‬
‫למה הם טסים כל כך נמוך?‬
‫לעזאזל! אנחנו חייבים לחלץ אותי מכאן!‬
‫גאס, רואה את מוט הברזל?‬ ‫נראה קצת כמו נחש. תביא לי את זה.‬
‫אולי נוכל...‬ ‫-אני לא רואה מסור.‬
‫אבל מה אם...‬ ‫-אין לנו זמן להתווכח.‬
‫אולי אפשר פשוט לפרוץ את המנעול.‬
‫לא רע, ילד.‬
‫לא רע בכלל.‬
‫בני הכלאיים ברחו!‬
‫הם בטח עדיין בגן החיות!‬
‫תמצאו אותם!‬
‫אתם שניכם, איתי.‬
‫את. תוודאי שז'אנג לא תדע על שום דבר מזה.‬
‫ג'וני!‬
‫ג'וני.‬
‫הזאבים על סף דלתנו.‬ ‫אני ממש יכול להיעזר בך.‬
‫עכשיו, אתה איתי?‬
‫האם אתה איתי?‬
‫מה אתה רוצה שאעשה?‬ ‫-תמצא את הרופא.‬
‫קח אותו לאוורגרין. הוא יהיה בטוח שם.‬
‫קדימה!‬
‫- אדוני האוויר -‬
‫אדוני האוויר.‬
‫איימי אידן, אני אמצא אותך‬ ‫ואת כל המפלצות בנות האלף שלך,‬
‫ואני אגרום לכם לייחל שהייתם מתים מהחולי.‬
‫למה? אתה כבר לא צריך את גן החיות.‬ ‫אנחנו צריכים גם לסגת לאוורגרין.‬
‫לא.‬
‫לא אאבד אף לבנה מגן החיות, לא לאף אחד,‬
‫ובמיוחד לא לאישה הזאת.‬
‫קדימה!‬
‫קדימה! תתפנו!‬
‫לעמדות בעיר.‬
‫קדימה! תתפנו!‬
‫עיניים לשמיים!‬
‫הם מתפנים.‬
‫בהצלחה, איימי.‬
‫וואו!‬
‫אלה מטוסים?‬
‫כל היחידות, הקשב, מתקפה אווירית מתבצעת.‬
‫אף פעם לא ראיתי אחד קודם.‬
‫הגיע הזמן לשלב השני.‬
‫תחזיקו חזק!‬ ‫-מה זה היה לעזאזל?‬
‫אתה בסדר?‬
‫כוננות ספיגה!‬
‫לעזאזל! הג'יפ של הסמל!‬
‫הם מכוונים על הרכבים. חייבים לזוז.‬
‫רגע, חכו לנו!‬ ‫-היי! רגע!‬
‫לא, תחזרו!‬
‫צא מפה!‬
‫קדימה!‬
‫מה לעזאזל הם מפילים?‬
‫אני חושבת שאלה פצצות זבל.‬ ‫-פצצות זבל?‬
‫חרא שהפך חסר תועלת אחרי הקריסה הגדולה.‬
‫חייבים להמשיך. חייבים להגיע לגן החיות.‬
‫היי!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫היא מנהיגת צבא החיות.‬
‫אנחנו לבד כאן.‬
‫ג'ורדן.‬ ‫-הם הרגו את אבא שלי, בקי!‬
‫אל תירה בה.‬
‫בוא ניצמד לתוכנית, ניקח אותה לגן החיות.‬ ‫-לא.‬
‫מעולם לא הרגת אף אחד, ג'ורדן.‬
‫אל תתחיל עכשיו.‬
‫תמיד יש פעם ראשונה.‬
‫מה לעזאזל את עושה?‬
‫לא אוכל לתת לך להרוג חברה.‬
‫גם את צבא החיות.‬
‫אני שמחה שסוף סוף התעשת. מה נעשה איתו?‬
‫תתרחקי ממני קיבינימט.‬ ‫-מה?‬
‫זה שהצלתי אותך לא אומר שאנחנו בסדר.‬
‫עכשיו עופי מפה לפני שאתחרט.‬
‫ג'ורדן.‬
‫לא.‬
‫תקשיב, אתה צודק.‬
‫הייתי בצבא החיות, אבל אני כבר לא.‬
‫אני רק מנסה להציל מישהו‬ ‫שאבוט מחזיק בגן החיות.‬
‫בן כלאיים.‬ ‫-כן.‬
‫אבל חשוב מכך, חבר.‬
‫ואני צריכה להגיע אליו לפני שיהיה מאוחר.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫כל מה שאמרת לי היה שקר.‬
‫לא.‬
‫לא הכול.‬
‫אתה בחור טוב, ג'ורדן.‬
‫אתה לא חייב להיות פה‬ ‫כדי להגן על המשפחה שלך.‬
‫את הרגת את אבא שלי?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫רציתי להבין איך כפר הילידים הזה‬ ‫שמר על אריכות חיים.‬
‫ד"ר סינג!‬
‫חייבים ללכת! ד"ר סינג.‬ ‫-זה היה משהו בתזונה שלהם?‬
‫אספנו מים...‬ ‫-דוק!‬
‫צמחים, בעלי חיים...‬ ‫-אתה צריך לבוא איתי.‬
‫הייתי כל כך בטוח.‬ ‫-שתוכלו לראות בכתבים.‬
‫סליחה?‬
‫התרופה.‬
‫היא נכשלה.‬
‫כן, אנחנו תחת מתקפה וממש צריך לזוז.‬
‫לא. זה יותר חשוב!‬
‫אני רק צריך למצוא‬ ‫את החוליה החסרה, את החלק הנכון,‬
‫את הדנ"א הנכון.‬
‫אשתך יותר חשובה.‬
‫אני אקח אותך ואת ראני למקום בטוח.‬
‫בסדר?‬ ‫-כן, כמובן.‬
‫ראני. כן, טוב.‬ ‫-כן.‬
‫כמובן. מה עם המחקר שלי?‬
‫כן, מישהו יחזור בשביל זה.‬
‫אני רק רוצה למצוא...‬
‫איפה הם, לעזאזל?‬
‫אני לא יודע. הם ברחו.‬
‫אבל אני אמצא אותם.‬
‫ואני נשבע שכשזה יקרה,‬
‫אמרר את חייהם.‬
‫רגע.‬
‫זאת את.‬
‫אתה צודק לגמרי.‬
‫זהו זה, ג'פ. אתה חופשי!‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫התגעגעתי אליך יותר.‬ ‫-כן.‬
‫היי, יש לי משהו בשבילך.‬
‫זה לא במצב מי יודע מה,‬ ‫אבל לא רציתי שזה יישכח.‬
‫תודה, ג'פ.‬
‫עכשיו, מוכן לצאת מכאן?‬
‫כן, ברגע שנמצא את החברים שלי.‬ ‫ברחנו יחד מהמכלאה‬
‫והם בדרך לשער הדרומי. נפגוש אותם שם.‬
‫הם יהיו בסדר. אימא שלהם באה לקחת אותם.‬
‫אז כולנו נברח יחד.‬
‫גאס, אין לנו זמן לזה.‬
‫צריך לזוז.‬
‫זה אתה ואני עכשיו.‬
‫אני לא עוזב בלעדיהם, איש גדול.‬
‫וגם אתה לא.‬
‫בסדר, סוויט טות'.‬
‫נלך למצוא את החברים שלך.‬
‫קדימה, זוזו.‬ ‫-קדימה, זוז.‬
‫זאת הדלת?‬ ‫-קדימה.‬
‫הם עברו כאן.‬
‫ונדי, חייבים למצוא דרך אחרת החוצה.‬
‫אין דרך אחרת החוצה.‬
‫אז מה נעשה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫מה היא עושה?‬
‫אני יכול למשוך את כולם למעלה.‬
‫תחזיק חזק.‬
‫מה עם גאס?‬
‫אני אמצא אותו. אתה תדאג לאחרים.‬
‫בסדר, ניפגש שם.‬
‫חבר'ה, קדימה.‬
‫מוכנים?‬
‫טוב.‬
‫מה קורה?‬
‫קחי כל מה שאת צריכה. אתם עוזבים.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫רצית לברוח, נכון?‬
‫זו ההזדמנות שלך.‬
‫ג'וני.‬
‫אני ממש שמח שפגשתי אותך.‬
‫זה היה משמעותי עבורי.‬
‫לעזור לך לברוח זה המעט שאוכל לעשות.‬
‫יש ממש מלחמה. לאן אנחנו אמורים ללכת?‬
‫כל מקום עדיף על זה.‬
‫בוא איתנו.‬
‫בחייך, זאת גם ההזדמנות שלך לברוח.‬
‫אחי זקוק לי.‬
‫אדי, זה היום שחיכינו לו.‬ ‫אנחנו יוצאים מהמקום הנורא הזה.‬
‫מה עם המחקר שלי? התרופה?‬
‫אדי...‬
‫אין לנו שום נסיוב, שום טיפול.‬
‫אדי, כבר לא אכפת לי מזה. שום דבר מזה.‬
‫רק ממך.‬
‫אם נעזוב עכשיו,‬ ‫יש לנו פחות מחודש ביחד, אבל אם נישאר,‬
‫עדיין אוכל למצוא דרך להשאיר אותך בחיים.‬
‫אדי, אלה לא חיים.‬
‫אנחנו בורחים מהגורל‬ ‫כבר תשע שנים ארוכות, ואני עייפה.‬
‫אני רק רוצה שנהיה יחד וחופשיים.‬
‫גרגויל.‬
‫גרגויל?‬
‫בוא.‬
‫תשגיחו על השמים.‬ ‫-בואו נזוז.‬
‫קדימה.‬
‫גברת אידן.‬
‫אני מודה שלא הערכתי אותך כראוי.‬
‫גנרל.‬
‫אנחנו מוכנים.‬
‫המטרה זוהתה.‬
‫היכון.‬
‫אש!‬
‫ושתתחיל המנוסה.‬
‫השתווינו.‬ ‫-אני לא צריכה ממך עזרה.‬
‫נראה שכן.‬
‫למה את עוקבת אחריי?‬
‫שתינו בדרך לאותו גן חיות, זוכרת?‬
‫נראה לך שאני רוצה‬ ‫כל קשר איתך אחרי כל החרא שעשית?‬
‫החרא שאני עשיתי?‬
‫אני לא הצטרפתי לאחרוני-האדם.‬
‫לא.‬
‫היית עסוקה מדי בלבגוד בי‬ ‫מול כל האנשים שחשובים לי.‬
‫את צודקת.‬
‫אני מצטערת.‬
‫למה הוא כל כך חשוב לך, בכלל?‬
‫גאס.‬
‫כי אני עוזרת לבני כלאיים.‬
‫לא.‬
‫זה שונה.‬
‫אימא שלו בחיים, טיגריס.‬
‫דיברתי איתה.‬
‫היא ביקשה שאעביר לו את זה.‬
‫כן, זה לא עונה על השאלה שלי.‬
‫את לא מבינה?‬
‫גאס חיפש את אימא שלו.‬
‫מגיע להם להיות ביחד.‬
‫ואם אוכל לעזור לזה לקרות,‬
‫אולי לשם שינוי אעשה משהו טוב בעולם הזה.‬
‫אלוהים. זה כזה בולשיט צדקני.‬
‫תגידי את זה שוב.‬
‫בסדר.‬
‫אני מבינה מה קורה פה.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫זה לא קשור לגאס.‬
‫זה קשור לאחותך.‬
‫את חושבת שאם תוכלי‬ ‫לעזור לאחד בין גאס לאימו,‬
‫אז אולי סוף סוף‬ ‫יהיה לך סיכוי למצוא את ונדי.‬
‫אז בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫כבר אמרתי לך...‬
‫שתקי ותני לי לעשות את הדבר הנכון, בסדר?‬
‫רק את ואני, אה?‬
‫לא רק את ואני.‬
‫פוני,‬
‫קרנף,‬
‫וכל השאר.‬
‫את מתכוונת...‬ ‫-נכון.‬
‫תני את הפקודה.‬
‫ונדי?‬
‫פין! ונדי!‬
‫- גן חיות -‬
‫- זיקית‬ ‫אידאה ספיין CH 1261-2 -‬
‫רוי.‬
‫- שאיבת מח עצם‬ ‫עירוי תאי גזע -‬
‫ארל, תתכונן! נמשוך אותך למעלה!‬ ‫-בסדר.‬
‫היי!‬
‫עצור מיד!‬
‫בוא נעשה את זה בדרך הקלה.‬
‫אנחנו מעדיפים לעשות דברים בדרך הקשה.‬
‫אתה.‬
‫בוגד.‬
‫או שעליי לומר,‬
‫לוכד הכלאיים?‬
‫אף אחד לא יקרא לי כך שוב.‬
‫תביאו את הילדים.‬
‫גאס?‬
‫גאס, איפה אתה?‬
‫פיגטייל?‬
‫אימא?‬
‫בואי הנה.‬
‫אני כאן.‬ ‫-אני אוהבת אותך.‬
‫איפה האחרים? הם בטוחים?‬ ‫-הם בדרך לשער הדרומי.‬
‫טוב, נמצא אותם, בסדר?‬
‫תראי מה הם עשו.‬
‫זה היה הבית שלנו.‬
‫אלה רק לבנים ובטון.‬
‫הבית נמצא בכל מקום שבו כולנו יחד.‬
‫קדימה. בואי.‬
‫אני אתפוס אותו!‬
‫לא רע.‬
‫קדימה. בוא.‬
‫גאס, זה...‬
‫כן.‬
‫כולם, תכירו את ג'פ.‬
‫ג'פ, תכיר את כולם.‬
‫היי.‬
‫טוב, בואו נצא מכאן. קדימה.‬
‫רגע. איפה ונדי?‬
‫היא חזרה לחפש אותך.‬
‫אחרי שאביא אתכם למקום בטוח,‬
‫אחזור למצוא אותה.‬
‫אני מבטיח.‬
‫בסדר, תקשיבו.‬
‫בספירת שלוש, נרוץ בטירוף לאוטובוס הזה.‬
‫אחת, שתיים, שלוש. קדימה!‬ ‫-אחת, שתיים, שלוש.‬
‫כולם לשבת.‬
‫בואו.‬
‫קדימה.‬
‫בסדר.‬
‫הם באים לעוד סיבוב.‬
‫כוננות ספיגה!‬
‫פגעו בי! תחזיקו מעמד!‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫רופוס, ברת'ה חטפה!‬
‫אני לא מצליחה להחזיק! חייבים לסגת!‬
‫עוד לא!‬
‫באתי בשביל הטנק הזה!‬
‫אני הזהרתי אותך, משוגע אחד.‬
‫אני לא עוזב בלי הטנק!‬
‫אדוני, עוד אחד מגיע במהירות!‬
‫תטענו אותם.‬
‫תטענו אותם!‬ ‫-בסדר!‬
‫אל תזוז, בן זונה!‬
‫כולם לסגת!‬
‫הנה הוא! פגעת בו!‬
‫כן! אחרוני-האדם, מותק.‬
‫הצלחת, אדוני.‬
‫כן, הצלחתי.‬
‫אתן הוראה לפנות את גן החיות.‬
‫הוא יהיה מוכן צ'יק צ'ק.‬
‫למה היא עשתה את זה?‬
‫למה איימי אידן ריססה את גן החיות?‬
‫כדי שנצא החוצה.‬
‫לא.‬
‫האישה הזאת לעולם לא תפגע במפלצות האלה.‬
‫אז למה היא עשתה את זה?‬
‫זה פלסטיק.‬
‫הפרחים היו תחבולה בשבילה ל...‬
‫כולם לגן החיות עכשיו!‬
‫קדימה!‬
‫- אוורגרין‬ ‫אנחנו נחזיק מעמד -‬
‫קדימה, אדי. דלת אחרונה ואנחנו חופשיים.‬
‫אדי, בחייך, כמעט יצאנו.‬
‫גאס.‬
‫כמובן.‬
‫גאס.‬
‫הוא היה כאן מולי כל הזמן.‬
‫את לא מבינה? גאס מיוחד.‬
‫אולי הוא החוליה החסרה.‬ ‫-שכח מזה. אנחנו יכולים לצאת.‬
‫ואנחנו נצא, אני רק צריך‬ ‫את המחקר של ד"ר מילר מהמעבדה‬
‫ואוכל לגרום לזה לעבוד.‬
‫למה אתה לא משחרר את זה?‬
‫ראני, כל זה,‬
‫כל מה שעברנו, כל מה שעשיתי,‬
‫זה לא יכול להיות לחינם.‬
‫בבקשה, אדיטיה.‬
‫היי, אני כבר חוזר.‬
‫בסדר. כולם מוכנים?‬
‫מוכנים!‬
‫בסדר.‬
‫שועלי, תעזור לי.‬
‫טוב, שמאלה ומעלה.‬
‫בסדר.‬
‫איש גדול! תראה!‬
‫אין מצב!‬
‫תן לה לעלות.‬
‫אימא!‬
‫גאס.‬
‫היי, אימא!‬
‫תודה.‬
‫בואו הנה!‬
‫טוב, תחזיקו חזק. קדימה.‬
‫יש רגעים שאנחנו מוקירים עד סוף חיינו,‬
‫הזמנים שבהם הכול מסתדר.‬
‫ויש רגעים אחרים,‬
‫אלה שהיינו רוצים לשכוח.‬
‫לא!‬
‫- אוורגרין -‬
‫ראני, הכול נעלם!‬
‫לא.‬
‫מה לעזאזל אתה אמור להיות?‬
‫אני בובי.‬
‫היי, בובי.‬
‫אתה לא יודע במקרה איפה הטנק, נכון?‬
‫אה-הא.‬
‫כן.‬
‫נחמד.‬
‫זה לא נגמר.‬
‫קדימה!‬
‫התחנה הבאה, ילוסטון!‬
‫ילוסטון!‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬