Já to nechápu.
Chcete říct, že máme dost vajec, abychom nasytili kontinent,
ale nedokážeme vypěstovat jedinou živou kulturu?
Inovace chce čas, Gillian.
Tohle řeknu radě, až nás připraví o finance.
Zabere měsíce, než projdeme jeden z těch jader.
Tímhle tempem se nedostanem na klinické testy.
Nemůžu...
Ani jsme ten genetický materiál neviděli.
Takovýhle výzkum se nedá uspěchat.
- Jinak... - Co?
Může se objevit nějaká špatná mutace,
a to stačí.
Pokud to rozmnožíme...
propukne tu peklo.
Co to...
Je všechno v pořádku?
To neoplodněné vejce.
Má srdeční tep.
Cože?
Takže financování jsme si zajistili.
Nikdy jsem ti neřekla historku o mé oblíbené skupině Grateful Dead.
Když mě rodiče počali, zrovna poslouchali Jerryho Garciu.
Existují studie o pozitivním vlivu hudby na vývoj in vitro.
Jo, zní to směšně, ale...
za ten tep jsem se cítila odpovědná.
V dobrém...
i zlém.
Nikdy mě nenapadlo, že bych mohla být matkou, ale...
život nás vždycky dohoní.
Tudy.
Tak pojď, tudy to je.
Musíš si hned vzít Guse.
Já nemůžu.
Nejsem nikdo.
Tebe nebudou hledat, s tebou bude Gus v bezpečí.
Budeš v bezpečí.
O dětech nic nevím.
A já nevím nic o zachraňování světa.
Najdu si vás. Prostě běž.
Běž!
...tady. Stůj!
„Najdu si vás.“
To byla moje poslední tři slova.
Každý den si je přehrávám v mysli.
Pořád dokola.
Jako tlukot srdce.
Páni. Co se tady stalo?
Zeptej se mámy.
Byl to její nápad.
- Páni! - Jeppe, cesta je ucpaná.
Nemůžeme dál.
- Co budem dělat? - Nevím. Přemýšlím.
- Co to je za zvuk? - Obře?
- Odkud to je? - Jeppe?
Co to je?
Všichni k zemi!
Děcka, dolů!
- Jepperde! - Jeď dozadu, Obře!
K zemi! Zatraceně.
- Co budeme dělat? - K zemi.
- Trochu doleva. - Nemůžu!
No tak!
Pryč od oken, děti!
Co je to?
Armáda zvířat.
Medvědice.
Tenhle autobus ubráníme!
Jo!
- Pozor! K zemi! - K zemi!
Co to dělají?
Schovejte se! Schovejte se sem!
Pozor!
Obře, máme volnou cestu.
Co se děje?
Kdo je to?
Bobby jsem zpátky.
Bobby!
Bobby, pojď sem.
Jdi.
Kryjem ti záda.
Hej.
Jdi.
Ale něco mi slib.
A co?
Že je zničíš.
Nadobro.
Zničíme Posledníky!
Zvířata navždycky!
Postarej se o něj.
Je to úžasnej kluk.
Bobby!
Ach Bobby!
SWEET TOOTH: CHLAPEC S PAROŽÍM
FORT SMITH VĚDECKÝ VÝZKUM
ÚDRŽBA
Sakra.
No tak.
Haló?
Slyšelas to?
Voláš trochu nevhod, Judy.
Vypuklo peklo.
Ten mikrob, na kterém jsme dělali, asi unikl ven.
Proto se sem nastěhovala vláda.
Snaží se všechno zničit.
- A co... - Gus.
Našla jsi ho?
Ano.
Je v pohodě.
Díky bohu.
Snažila jsem se jim říct, že většinou nevím, na čem děláme.
Gillian měla vždycky tolik tajemství.
Takže jaký je pohotovostní plán?
Myslím, že žádný není.
A co když je to tady? Co když...
Tohle je konec?
Tak je už moc pozdě.
Co mám dělat? Teda...
Mám jít k tobě domů?
Ptáče?
Ptáče.
Ptáče, kde jsi?
Jsem tady.
Co mám dělat?
Začni balit.
Tik-tak, dr. Millerová.
Nechte mě.
Ne!
Přidala ses k Posledníkům.
Jako špeh, abych tě našla.
A na mě jsi měla kecy.
To bylo něco jinýho.
Jsem ráda, že oba žijete.
Vystopovala jsem tě k letadlu.
Spousta krve.
Když jsi mě tam neviděla, jak dlouhos mě hledala?
No, asi tak stejně dlouho jako ty mě.
Byla jsi v seznamu hned po Gusovi. Přísahám.
Ty taky. Přísahám.
Jsem rád, žes nás našla.
Jak to, že vůbec žiješ?
To díky té paní tam vzadu.
Kdo je to?
Vedla Rezervaci.
Je jejich mamka.
Gusi, mám novinky.
O Ptáčeti.
A jaký?
- Mluvila jsem s ní. - Počkat.
- Cože? - Našla jsem u ní telefon...
- Kde je? - Já nevím. Neřekla.
- Proč? Je v pořádku? Co říkala? - No...
- Ptala se na mě? - Ano.
A chtěla, abych ti něco dala.
J. GARCIA - D. GRISMAN SHADY GROVE
Řekla jsem jí, že jsi úžasnej kluk.
Byla nadšená, že o tobě slyší.
A že ses dostal až k ní domů.
Tohle jsem ti pohlídala.
Co je to?
Říká se tomu kazeta.
Je to jako CD.
Nebo album.
Asi jsou tam obrázky...
Ty nevíš, co je kazeta, viď? Hraje to hudbu.
Takový to, jak pak rád tancuješ.
Ne, potřebuješ kazetový přehrávač.
Promiňte pane Obře, mamka chce zastavit.
Wendy, tohle je...
Vím, kdo jsi.
Jsi Medvědice.
Gus nám o tobě vyprávěl.
Ahoj, Wendy.
Ahoj, Medvědice.
Vlastně se jmenuju Becky.
Vážně?
Těší mě, Becky.
Taky mě těší.
Tak fajn, máme tu přestávku na čůrání.
Proč se tak jmenuje?
Protože je na čůrání.
Nic víc.
Máte pět minut.
Pak koukejte namazat nebo naskákat do autobusu,
jinak vás tu nechám.
Myslím to vážně.
Ještě nemáme vyhráno.
Připravený?
Na tři. Jedna...
Hej...
Já... Jen...
Tak jo, běžte.
Řekl jsem pět minut.
Má někdo vizuál?
Použijte jinej kanál, tupci. Tenhle není čistej.
Jak jsou na tom?
Armáda zvířat obklíčila zoo.
V pohodě.
Až se o to postarají, bude mi zatraceně líp.
Do tý doby nejsme v bezpečí.
Co je s ní?
To je na dlouho.
Ze všeho má nejradši ty děti.
Zažila peklo, aby je získala zpátky.
Věř mi. Tuhle nikdy nespustí z očí.
Tak jo, jdeme.
Jste poslední, tak poběžte.
Pohyb.
Všechny děti jsou v autobusu.
Musíme jet.
Schválně, jestli tam budem před rozedněním.
Musíme se od zoo dostat co nejdál.
Běž napřed.
Jdu hned za tebou.
Vím, že se zlobíš a nikdy mi to neodpustíš.
Ale musíme jet.
Abbot zuří, ale ještě neskončil.
Zachránil jsi mi děti.
Odpouštím ti.
- Poslyš... - Stůj.
Hele, promiň, ale...
Jepperde, nepřibližuj se.
Počkat.
Ty máš...
Jak to?
Ptám se sama sebe, už od Rezervace.
Abbot má lék. Zavoláme Armádě zvířat...
Mám ho.
Vzala jsem ho odtamtud.
Na jeho výrobu mi zabili syna.
- Aimee... - Nikdy si to nevezmu.
Jmenoval se Roy. Bylo mu osm.
Měl rád fotbal.
Nechám si ho.
Co jsi řekla dětem?
Nic.
- Zatím. - Měly by to vědět.
Zrovna si prošly peklem, Jepperde.
Pojeďme na jeden poslední výlet, jo?
Zaslouží si to.
Řekni mi, co potřebuješ.
Jen je dostaň do té chaty.
Musím se ujistit, že budou v bezpečí.
Pomůžeš mi s tím?
Jo.
„Najdu si vás.“
Myslela jsem to vážně.
I když jsem to nejdřív nevěděla, je důvod, proč náš život spojil.
Je důvod, proč se naše příběhy setkaly.
Ale je i důvod, proč ten můj trval trochu déle.
NÁRODNÍ PARK YELLOWSTONE
Yellowstone!
Vítej doma, kluku.
To je ono. Pojďte.
Poslední je smradlavý prd.
Co?
Je mnohem menší, než si pamatuju.
Moc se mi líbí.
- Fakt? - Ano.
Dokázals to, Gusi.
Dostal jsi nás sem.
Dokázali jsme to spolu.
Kouknem do zahrady.
Škoda, že jsem ji zapálil.
- Cože jsi? - Měl jsem hrozný den.
Řekni, že je tu skutečný jídlo. Earl chtěl sníst šišku.
To jsou...
Brambory.
Už žádné granule.
Mami, máme nějaké pastelky?
Postavíme si domek na stromě? Prosím!
Pojďme si hrát!
Chceme si s tebou hrát.
Ráda bych, ale čeká nás ještě spousta práce.
Kdo si chce zahrát hru?
- Ano. - Ano. Já!
Všichni, pojďte sem.
Tak jo.
Zajímalo by mě,
kdo dokáže nabrat co nejvíc vody v potoce
a přinést ji sem.
Připraveni?
Připravit...
Jděte!
Jepp...
ti to řekl?
Jsi pro ně jak rocková hvězda.
Jak jste přijeli na těch motorkách.
Udělají, cokoli řekneš.
Chceš si odpočinout?
Zkusím je unavit.
Ano, díky.
Děcka.
A teď, kdo je nejsilnější?
- Já! - Jsem nejsilnější!
Chci vědět, kdo nasbírá nejvíc dřeva na táborák.
Budu vyprávět historky Armády zvířat.
Připravit...
pozor... teď!
Je fajn být doma?
Jo.
Vlastně lepší, než když jsem odešel.
Mám tu kamarády.
A Becky a Aimee.
A tebe.
Co víc si přát?
Sedni si do Pábova křesla.
Nevadilo by mu to.
Jo.
To není špatný.
Vypadáš ustaraně.
Jsme v bezpečí?
Ať se o to starají dospělí.
Jeppe, jsme v bezpečí?
Víc, než jsi byl včera.
To bylo jeho.
Všechno to pro něj něco znamenalo.
Pro ni asi taky.
Já nevím.
To se asi nedozvím.
Na druhou stranu...
Možná se to dozvíš.
PŘEHRÁT
Ahoj, Richarde.
Pamatuješ si mě?
Myslím, že ti dlužím vysvětlení.
Moje poslední slova tobě byla:
„Najdu si vás.“
A pak, no, přišel do toho život a konec světa a všechno se změnilo.
Některé pandemie začínají kvůli netopýrům.
Tahle začala kvůli aroganci.
Gillian.
Co se vám stalo?
Jen vedlejší účinek chřipky, co teď všude lítá.
Asi jsi o ní slyšela.
Bude se to šířit rychleji než cokoli předtím.
Do konce týdne zavládne chaos.
Ale já se toho asi nedožiju.
Jak to víte?
Jsem pacient nula.
Vpíchla jste si to?
Mohli jsme změnit medicínu.
Nikdy by se k testům na lidech nedostali, a ty...
Byla jsi posedlá svým malým objevem.
Kde je?
Je to jen dítě.
Všude byly bezpečnostní kamery, doktorko Millerová.
A ty...
ses vzdala toho největšího objevu moderní vědy.
Tak mi to řekni, než bude pozdě.
- Nevím, kde jsou. - Ale tušíš.
Jen ve dvou vejcích se daly pěstovat životaschopné kultury.
Z jednoho je to, co mám v sobě,
z druhého se stal Genetický Útvar Série 1.
Není lékem, jaký hledáte.
Jak to poznáme, když to nezkusíme? A mně...
už dochází čas.
Chcete mou pomoc?
Pak potřebuju vědět všechno.
Proč Aljaška?
MAPA POLÁRNÍHO KRUHU
Kvůli němu.
Kapitán James Thacker byl můj pradědeček.
Trpěl degenerativním onemocněním svalů,
které souží celou rodovou linii Thackerů,
včetně mě.
Odplul na Aljašku a hledal takzvaný pramen mládí.
Věřil, že když ho najde, vyléčí se.
Ale on ani jeho posádka se už nikdy neozvali.
Hledala jste ho.
Zdá se, že jsme otevřeli nějakou Pandořinu skříňku.
A je naší povinností ji znovu uzavřít.
Moje, i tvoje.
Ten kluk je možná naše jediná naděje.
Poslouchej mě.
Nikdy s ním nebudeš mít život.
Budou ho honit, dokud bude dýchat,
a nakonec je k němu zavedeš.
Musíš mi říct, kde je.
Už kvůli němu.
I kvůli sobě.
Máte pravdu.
Myslím, že vím, kam jeli.
Ale přivedu ho k vám.
Richarda z toho vynecháte.
Nemá s tím nic společného.
Rozumíte?
Děláš správnou věc.
Pro mě.
Pro něj.
Možná pro celý svět.
„Najdu si vás.“
To byla má poslední tři slova.
Každý den si je přehrávám v mysli.
Pořád dokola...
Jako tlukot srdce.
NÁRODNÍ PARK YELLOWSTONE
Takže tak.
Rozhodně ti dlužím vysvětlení.
I když to nikdy nepochopíš.
HLEDÁM GUSE. OPATRUJ SE. P.
P. S. VZALA JSEM SI TVÝ AUTO. MOJE ZNAJÍ. PROMIŇ.
Pravdou je, že jsem vás nikdy hledat nešla.
Má se to tak,
že dokud budu ve tvým životě, ty ani Gus nebudete v bezpečí.
Jsem jeho mamka,
a chránit ho před světem...
znamená, že ho nemůžu jít hledat.
Všichni musíme přinášet oběti.
Ať už si to zasloužíme, nebo ne.
Ale Gus si zaslouží mít život.
A ty taky.
I když to znamená, že v něm nemůžu být.
O záchraně světa pořád nic nevím.
Ale vím, kde musím hledat.
Na Aljašce.
Je na mně, abych to skončila.
Prožij s ním život.
Kvůli mně.
Co nejnormálnější život, myslím.
Ať je v bezpečí.
A buď tátou.
Určitě ti to půjde.
Jestli se někdy vrátíš na druhé rande, budu pryč.
Ale doufám, že tahle nahrávka ti vysvětlí, proč jsem tě nenašla.
Možná to pochopíš.
Ty a Gus pokračujte dál.
Běžte k severnímu vchodu a já s Poníkem jdem na jih.
Přepínám.
Tady Kodiak 16. Slyšíte mě?
Slyším.
Proč to tak trvá?
Máme je v zoo jako lasičky.
Čekáme, až se ukáže Abbot, pak ho rozstřílíme na maděru.
To ráda slyším.
Co hlídání dětí?
Tygřice, našla jsem ji.
Našla jsem Wendy.
Počkej. Cože?
To je ona. Stejný věk a tak.
Děláš si prdel?
Taky tomu nemůžu uvěřit.
A co ona?
Já nevím.
Neřekla jsem jí to.
Co? A na co čekáš?
Je to složitý.
Vždyť jsem pro ni cizí.
Má tu celou rodinu, co má ráda,
a i mamku, která...
Prostě se to teď nehodí.
Je ještě malá a vůbec mě nezná, a...
Přestaň na to myslet a udělej to.
Jak?
Zapomněla jsem, jaký to je mít ségru.
Kecy.
Máš mě.
Po tom všem, čím jsme si prošli, neztrácej čas.
Dobře.
Budě tě mít ráda.
A mě.
Naučím ji ty nejlepší nadávky
a kam kopnout Posledníky, aby to bolelo.
Pokud nějaký zbydou.
Pak nás najděte.
Po kolejích na sever od lomu.
Podél řeky přes pole s heřmánkem, kde jsme sledovaly hvězdy.
Do kopců a za plot.
Tam jsme.
Už se na ni těším.
Nazdárek.
Slyšel jsem něco o heřmánkových polích?
Co kreslíš?
Co myslíš?
Páni.
Máš talent.
Díky. Máma to taky říká.
Vážně jsi Posledníka bodla do srdce, abys zachránila Guse?
To ti řekl?
To je super.
- Nesnáším Posledníky. - Tak to máme společné.
Víš, co ještě?
No, obě kamarádíme s Gusem.
Máme dobrý vkus na přátele.
Co ještě?
Nevím jistě.
Ještě tě neznám moc dobře,
ale ráda bych.
No...
Vím něco...
Něco, čemu nebudeš chtít věřit.
Chceš to slyšet?
Sviňko.
Omlouvám se, nechtěla...
Ne, to nevadí. Jen jsme...
Ahoj, holčičko.
Nechceš se projít, než zapadne slunce?
- Dojdu pro ostatní. - Ne, Sviňko, jen ty a já, jo?
Musíme si promluvit. Jen my dvě.
Promiň.
Hned se vrátím.
Budu tady.
Co říkala?
Víš, kde je Aljaška?
Daleko.
Proč?
Tam šla.
Je to na severu.
Jak daleko? Kolik spaní?
- Co je tak vtipnýho? - Ty, Mlsoune.
Svět je větší místo, než si myslíš.
Mnohem větší.
Na Aljašku nemůžeš pěšky, nebo vlakem.
Potřebuješ letadlo, loď a možná pár tažných psů.
A spoustu kabátů. Mrzne tam.
Ona to dokázala.
Šla tam. Sama.
Tak daleko od domova, dál, než jsem šel já.
A co když je úplně sama? A je jí zima?
A nemá jí kdo pomoci?
Je to drsná ženská.
Jestli tam šla, měla asi dobrý důvod.
Šla tam zachránit svět.
Šla tam, abych byl v bezpečí.
Nechtěla, aby ses o ni bál.
Umí se o sebe postarat.
Před pikolou za pikolou, už jdu!
Chtěla by, abys šel ven a hrál si s kamarády.
Tak běž.
Běž dělat ty svý jelení voloviny.
Tady, Gusi!
Všechny ty děti nás budou potřebovat.
Tebe a mě.
Já vím.
Jednou bude svět bezpečný.
A až to bude,
slibte, že se tam vypravíte.
Protože vám patří. Jasné?
Slibuju.
Slibujeme.
A když se budete hádat, musíte se udobřit.
Dokud nevyřešíte spory, nepůjdete spát, jo?
Nepůjdeme.
A i když si myslíte, že to víte, říkejte si každý den, že se máte rádi.
Několikrát za den.
Mám tě ráda.
Taky tě mám ráda.
Opravdu moc, moc, moc tě mám rád.
Mám tě ráda, mami.
Na vždycky, mami.
Nemám ráda loučení.
Pokud ještě posloucháš, ještě něco.
Kdybych to celé mohla udělat znovu...
To rande...
horkou čokoládu...
Guse...
udělala bych to znovu.
A znovu...
zas...
a znovu.
Mrknutím oka.
Kam chcete letět?
Na Aljašku.
Gusi?
Gusi!
Mlsoune!
Mlsoune, vrať se, prosím!
Jsem tady.
Bál ses?
Promiň.
Ne.
No, tak trochu.
Myslel jsem, že jsi zas šel beze mě.
To už bych neudělal.
Podívej se na nebe.
Proč vypadá takhle?
To je polární záře.
Odsud bychom ji vidět neměli.
Jsme moc daleko na jih.
A kde je normálně vidět?
Tam, kde je až moc zima.
Jako na Aljašce?
Jeppe?
Někdo jde.
Já to taky slyšela.
Pojďte.
Tygřice!
Abbot přichází.
Utíkejte!
Příští zastávka,
Yellowstone!
Pojďme to dokončit.
Překlad titulků: Alena Novotná