Jeg forstår ikke. Du sier at vi har nok egg til å fø et lite kontinent,
men så får vi ikke dyrket fram én levedyktig kultur?
Innovasjon tar tid, Gillian.
Det skal jeg si til styret når de kutter ut finansieringen.
Det vil ta måneder å granske bare én av isprøvene.
I dette tempoet kommer vi ikke til kliniske studier, engang. Jeg kan ikke...
Noe av genmaterialet har vi aldri sett før. Vi kan ikke forhaste slik forskning.
- Eller... - Eller?
Én feil streng av noe, hva som helst...
Det er alt som skal til. Reproduserer vi den... kan helvete bryte løs.
Hva i...
Er alt i orden?
Det ubefruktede egget.
Det har hjerteslag.
Hva?
Der tror jeg vi sikret finansieringen.
Jeg fikk aldri fortalt deg yndlings- historien min om Grateful Dead, Richard.
Foreldrene mine hørte på Jerry da jeg ble unnfanga.
Det har vært studier om fordelen med musikk under prøverørsutvikling.
Det høres latterlig ut. Jeg vet det, men...
Jeg følte meg ansvarlig for hjerteslagene.
På godt...
...og vondt.
BIOLOGISK FARE
Jeg hadde aldri trodd at jeg kunne bli mor, men...
livet har en tendens til å lure seg innpå.
Denne veien.
- Kom. Det er denne veien. - Du må ta Gus nå.
Jeg kan ikke gjøre det. Jeg er helt ubetydelig.
De vil ikke lete etter deg. Du kan sørge for at Gus er trygg.
- Nå er du trygg. - Jeg vet ingenting om babyer.
Jeg vet ingenting om å redde verden.
Jeg skal finne deg. Bare dra. Dra!
...her inne. Stopp!
"Jeg skal finne deg."
Det var de tre siste ordene jeg sa til deg.
Men det går ikke en dag uten at de farer gjennom hodet mitt.
Om og om igjen. Som et hjerteslag.
Jøss. Hva har skjedd her?
Spør mora di der bak. Det var hennes idé.
Veien er blokkert. Vi kommer oss ikke forbi.
- Hva gjør vi? - Jeg vet ikke. La meg tenke.
- Hva er den lyden? - Sværingen?
Hvor kommer det fra? Hva er det?
- Ned, alle sammen. - Ned, barn!
- Jepperd! - Kjør bakover, Sværingen!
Kom dere ned! For pokker, da.
- Hva skal vi gjøre? - Ned.
- Dra den til venstre. - Det går ikke!
Bort fra vinduene, barn!
- Hva er dette? - Dyrehæren.
Bear.
Vi ofrer alt for denne bussen!
- Pass dere! Ned! - Ned!
Hva gjør de?
Gjem dere! Gjem dere her bak!
Se opp!
Vi har klar bane, Sværingen!
- Hva er det som skjer? - Hvem er det?
- Bobby tilbake er. - Bobby!
Bobby!
Kom hit, Bobby!
Dra.
Vi passer på dere. Du...
Dra.
- Lov meg én ting. - Hva da?
- Lov meg at dere knuser dem. - For godt.
Nå skal vi knuse De siste!
- Dyra for alltid! - Dyra for alltid!
Du må ta vare på ham.
Han er en kul, liten fyr.
Bobby!
Å, Bobby!
Pokker. Pokker...
Kom igjen.
- Hva er det? - Har du hørt det?
- Passer dårlig, Judy. - Helvete har brutt løs.
Jeg tror at mikroben vi jobba med, slapp ut.
Derfor gikk styresmaktene inn.
De prøver å ødelegge alt.
- Hva med... - Gus.
- Fant du ham? - Ja.
- Det går bra med ham. - Takk og lov.
Jeg sa til idiotene at vi ikke visste hva vi jobba med.
Gillian hadde jo mange hemmeligheter.
- Hvordan er beredskapsplanen? - Har på følelsen at den ikke fins.
Hva om det er over nå? Hva om... Hva om dette er slutten?
Da er det allerede for sent.
Hva skal jeg gjøre nå? Jeg mener... Skal jeg komme til deg?
Birdie?
Birdie!
- Hvor er du, Birdie? - Jeg er her.
Hva skal jeg gjøre?
Begynn å pakke.
Tiden er ute, dr. Miller.
Slipp meg! Slipp meg! Nei!
Nei!
- Tenk at du slutta deg til De siste. - Som spion, for å finne deg.
- Og du som var så hard mot meg. - Det var ikke det samme.
Jeg er bare glad begge er i live. Jeg fulgte etter dere til flyet.
Jeg så blodet.
Hvor lenge lette du etter meg da du ikke så noe lik?
- Like lenge som du lette etter meg, da. - Du var neste etter Gus. Jeg sverger.
Samme. Jeg sverger.
Jeg er bare glad for at du fant oss.
Hvorfor er du i live?
Det hadde ikke skjedd uten damen bak i bussen.
- Hvem er hun? - Hun drev Reservatet. Hun er mora deres.
Gus. Jeg har nyheter.
Om Birdie.
Hva da?
- Jeg snakka med henne. - Vent.
- Fant en telefon på loftet hennes... - Hvor er hun?
- Vet ikke. Hun sa det ikke. - Alt OK? Hva sa hun?
- Spurte hun etter meg? - Ja.
Og hun ville at jeg skulle gi deg noe.
Jeg fortalte henne at du var fantastisk. Hun ble så glad for å få høre om deg.
Og for at du kom deg helt til huset hennes.
Det tok jeg også vare på til deg.
- Hva er dette? - Det kalles et kassettbånd.
- Hm? - Det er som en CD.
- Eller et album. - Jeg tror det er bilder der...
Du vet ikke hva en kassett er, gjør du vel? Den spiller musikk.
Sånt du liker å danse til.
Nei. Du trenger kassettspiller.
Unnskyld, Sværingen. Mor ber deg kjøre inn til siden.
- Wendy, dette er... - Jeg vet hvem du er.
Du heter Bear. Gus har fortalt oss alt om deg.
- Hei, Wendy. - Hei, Bear.
- Jeg heter egentlig Becky, - Gjør du det?
Hyggelig å møte deg, Becky.
Det er hyggelig å møte deg også.
Dette kaller vi en pitstop. Vet dere hva det er for noe?
Det er for å tisse. Det er alt.
Dere får fem minutter. Etter det får dere få rumpene eller halene tilbake i bussen,
ellers kjører jeg fra dere. Jeg tuller ikke.
Vi er ikke i sikkerhet ennå.
Er dere klare?
Jeg teller til tre. Én...
Jeg bare...
Kom igjen, nå.
Fem minutter, sa jeg.
Følger noen med på dem?
Unngå denne kanalen, idioter. Den er ikke sikra.
Hvordan er ståa?
Dyrehæren har omringa dyrehagen.
Vi er trygge.
Jeg føler meg mye bedre så fort de gjør det de skal.
Vi er ikke trygge før de har gjort det.
Hva er greia med henne?
Lang historie.
Hun elsker barna høyere enn noe annet. Gikk gjennom et helvete for å redde dem.
Stol på meg. Hun der lar hun aldri komme ute av syne igjen.
Kom igjen. Kom, nå. Dere er de siste. Kom igjen.
Få opp farta.
Alle barna er om bord. Vi må komme oss videre.
Vi får se om vi kommer fram til hytta før soloppgang.
Vi må kjøre så langt unna dyrehagen vi kan.
Kom igjen. Jeg er rett bak deg.
Hør her. Jeg vet at du er sint og at du aldri kommer til å tilgi meg.
Men vi må dra. Abbot sjangler, men er ikke ferdig.
Du redda barna mine. Jeg tilgir deg.
- Hør her... - Stopp.
- Jeg beklager, men... - Jepperd. Ikke kom nærmere.
Vent. Er du...
Hvordan?
Det har jeg spurt meg selv om siden vi forlot Reservatet.
Abbot har en kur. Vi kan kalle opp Dyrehæren...
Jeg har den.
Jeg tok den med meg derfra.
De drepte gutten min for å lage den. Jeg tar den ikke. Aldri.
Han het Roy. Han var åtte år gammel. Han elska fotball.
Jeg har ham med meg.
- Hva har du sagt til barna? - Ingenting.
- Ennå. - De må få vite det.
De har nettopp vært gjennom et helvete. La oss få én siste biltur sammen, OK?
Det fortjener de.
Fortell meg hva du trenger.
Bare få barna mine til hytta.
Jeg må bruke tida jeg har igjen til å forsikre meg om at de er trygge.
Kan du hjelpe meg med det?
Ja.
"Jeg skal finne deg."
Jeg mente det jeg sa.
Selv om jeg først ikke visste at det var en grunn til at livet førte oss sammen.
At det var en grunn til at våre historier fant hverandre.
Men det er en grunn til at min historie tok litt lengre tid.
YELLOWSTONE NASJONALPARK
Yellowstone!
Velkommen hjem, gutt.
- Her er det. Følg meg. - Den som kommer sist, stinker fjert!
Hva?
- Det er mye mindre enn jeg husker. - Jeg elsker det.
- Gjør du det? - Ja.
Du klarte det, Gus. Du fikk oss hit.
Dette klarte vi sammen.
Se på hagen.
Synd jeg satte fyr på den.
- Du gjorde hva? - Jeg hadde en dårlig dag.
Si at det fins skikkelig mat her. Earl prøvde å spise ei furukongle.
Er det...
- Poteter. - Ikke mer tørrfôr.
Har vi fargestifter, mor?
Kan vi bygge ei trehytte? Vær så snill!
- La oss leke! - Vi vil leke med deg.
Det skulle jeg gjerne gjort, men vi har mye å gjøre før det blir kveld.
Hvem vil leke en lek?
- Jeg. - Jeg! Jeg!
- Kom igjen! - OK.
Jeg vil vite hvem som klarer å samle mest vann fra bekken der borte
og ta det med tilbake. Er dere klare?
Ferdig... gå!
Har...
Jepp sagt det?
Du er som ei rockestjerne for barna mine. Sånn som dere kom på mopedene, da.
De gjør hva enn du sier.
Trenger du å hvile? Jeg kan prøve å slite dem ut.
Ja. Takk.
Greit. Hvem er den sterkeste?
- Jeg! - Jeg er sterkest!
Jeg vil vite hvem som kan samle mest ved til bålet i kveld.
Jeg forteller historier fra Dyrehæren. Klar...
Ferdig... gå!
Godt å være hjemme?
Ja.
Det er faktisk bedre enn da jeg dro. Vennene mine er her.
Og Becky og Aimee. Og du. Hva mer kan jeg ønske meg?
Du kan sitte i pabbas stol om du vil. Han hadde ikke hatt noe imot det.
Ja.
Ikke verst.
Du ser bekymra ut.
- Er vi trygge? - La de voksne bekymre seg for sånt.
Jepp. Er vi trygge?
Dere er tryggere enn dere var i går.
Den var hans. Alle de tingene betydde noe for ham.
Kanskje for henne også. Jeg vet ikke.
Kanskje jeg aldri får vite det.
På den annen side...
...så får du kanskje det.
Hallo, Richard. Husker du meg?
Jeg tror at jeg skylder deg ei forklaring.
Det siste jeg sa til deg, var: "Jeg skal finne deg."
Men det var ikke livet og jordas undergang helt enige i.
Noen pandemier begynner med flaggermus.
Denne begynte med hybris.
Gillian.
Hva har skjedd med deg?
Dette er en snedig liten bivirkning av influensaen som er i omløp.
Du har vel hørt om den.
Smitten sprer seg raskere enn vi noen gang har sett før.
Når uka er omme, bryter kaos ut. Men det får jeg nok ikke oppleve.
Hvordan vet du det?
Jeg er indekspasient.
- Har du injisert deg selv? - Vi kunne revolusjonert legevitenskapen.
De hadde aldri kommet til kliniske studier på egen hånd, og du...
Du var besatt av din egen lille oppdagelse.
- Hvor er han? - Han er bare en baby.
De tok ikke overvåkningskameraene, skjønner du, dr. Miller. Og du...
Du ga faktisk bort den største oppdagelsen innen moderne vitenskap.
Fortell meg hvor de er, før det er for sent.
- Jeg vet ikke hvor de dro. - Du har vel en anelse.
Bare to egg klarte å utvikle levedyktige kulturer.
Én av dem ble det som er inni meg,
og den andre ble Genetisk Unik Serie 1.
Han er ikke kuren du leter etter.
Hvordan vet vi det om vi ikke prøver? Og jeg... jeg har snart ikke mer tid igjen.
Vil du ha min hjelp?
Da må jeg få vite alt.
Hvorfor Alaska?
NORDPOLEN/ARKTIS
På grunn av ham.
Kaptein James Thacker var oldefaren min.
Han led av en muskelsvinnsykdom, som forbannet hele Thacker-slekten,
meg selv inkludert.
Han seilte til Alaska på leting etter en såkalt ungdomskilde.
Han trodde at han ville bli kurert om han fant den.
Men de hørte aldri fra ham eller mannskapet hans igjen.
Du lette etter ham.
Det ser ut til at vi har åpnet en slags Pandoras eske.
Nå er det vårt ansvar å lukke den igjen.
Både min og din.
Den gutten kan være vårt eneste håp.
Hør på meg.
Du får aldri et liv med ham.
Han vil bli jaktet på så lenge han puster. Til syvende og sist leder du dem til ham.
Du må fortelle meg hvor han er. For hans skyld.
Og for din egen.
Du har rett.
Jeg tror at jeg vet hvor de dro.
Men jeg skal hente ham hit til deg. Hold Richard utenfor.
Han har ingenting å gjøre med noe av det.
Forstår du det?
Du gjør det rette.
For min skyld. For hans skyld.
Kanskje for hele verden.
"Jeg skal finne deg."
Det var de tre siste ordene jeg sa til deg.
Men det går ikke en dag uten at de farer gjennom hodet mitt.
Om og om igjen... som et hjerteslag.
Så... ja. Jeg skylder deg helt klart ei forklaring.
Selv om du aldri skulle få den.
DRO FOR Å LETE ETTER GUS. TA VARE PÅ DEG SELV
P.S. TOK BILEN DIN. DE VET OM MIN. BEKLAGER.
Sannheten er at jeg aldri dro for å finne deg.
For når sant skal sies, vil du og Gus aldri være trygge om jeg er i bildet.
Jeg er Gus' mor. Jeg vil sørge for at han er i trygghet for omverdenen.
Da kan jeg ikke lete etter ham.
Vi må alle ofre noe.
Enten vi fortjener det eller ei.
Men Gus fortjener å få et liv. Og det gjør du også.
Selv om det betyr at jeg ikke kan være del av det.
VEIBOK
Jeg vet fortsatt ikke noe om hvordan jeg kan redde verden.
Men jeg vet hvor jeg skal lete.
Alaska.
Nå er det opp til meg å få en slutt på alt dette.
Bygg et liv med ham. For min skyld.
Et så vanlig liv man kan få, da. Hold ham i trygghet.
Og vær far. Jeg tipper du blir flink.
Hvis du kommer tilbake og vil ha en andre date, er jeg borte.
Håper at denne kassetten forklarer hvorfor jeg ikke fant deg.
Kanskje du kommer til å forstå det. Du og Gus får bare holde ut.
Dekk nordporten, så tar Pony og jeg sørporten. Over.
Dette er Kodiak 16. Mottatt?
Jeg er her.
Hvorfor tar det så lang tid?
Vi har sperra slynglene inne.
Venter bare på Abbot, så vi kan tenne på ræva hans.
- Som musikk i mine ører. - Hvordan er det å sitte barnevakt?
Jeg har funnet henne, Tiger. Jeg har funnet Wendy.
- Vent nå litt. Hva sa du? - Det er henne. Samme alder og alt.
- Kødder du nå? - Jeg vet det. Kan ikke tro det heller.
Hva med henne, da?
Jeg vet ikke. Jeg har ikke fortalt henne det ennå.
- Hva? Hva venter du på? - Det er innvikla.
Jeg er en fremmed for henne. Hun har en familie hun er glad i.
Og ei mor, som...
Det passer ikke så godt nå.
Hun er bare barnet, og kjenner meg overhodet ikke, og...
- Slutt å tenke. Bare gjør det. - Hvordan?
Jeg har glemt hvordan det er å ha ei søster.
Pisspreik. Du har meg.
Etter alt vi har vært gjennom, får du ikke kaste bort et sekund til.
OK. OK.
Hun kommer til å bli glad i deg. Og meg.
For jeg lærer henne de beste banneordene, så sparker vi De siste der det gjør vondt.
Hvis det er noen igjen.
Kom og finn oss.
Følg jernbanesporene nordover til det gamle steinbruddet.
Følg elva forbi kamilleengene der vi så på stjernene.
Opp i fjellet. Finn gjerdet.
- Vi er der inne. - Gleder meg til å treffe henne.
Neimen, hei sann.
Hva er dette jeg hører om kamilleenger?
Hva tegner du?
Hva tror du?
Oi. Du er kjempeflink.
Takk. Det sier mamma også.
Skar du virkelig ut hjertet av en av De siste for å redde Gus' liv?
- Fortalte han deg det? - Det er kjempekult. Jeg hater De siste.
Da har vi én ting til felles, altså.
Vet du hva annet vi har til felles?
- Vi er jo begge venner med Gus, da. - Vi har god smak i venner.
- Hva annet? - Jeg er ikke sikker.
Jeg kjenner deg ikke godt nok ennå, men jeg vil gjerne bli kjent med deg.
Vel...
Jeg har noe...
Noe du aldri kommer til å tro. Vil du høre det?
Pigtail.
- Beklager. Jeg visste ikke... - Det går fint. Vi skulle bare...
Hei, jenta mi. Vil du gå en tur før sola går ned?
- Jeg henter de andre. - Nei, Pigtail. Bare du og jeg nå. OK?
Vi må snakke sammen, bare vi to.
- Beklager. Jeg er straks tilbake. OK? - Jeg venter her.
Hva sa hun?
Vet du hvor Alaska er?
- Langt unna. Hvordan det? - Det var dit hun dro.
- Det er langt oppe i nord. - Hvor lenge? Hvor mange netter?
- Hva er så morsomt? - Du er morsom, Sweet Tooth.
Verden er større enn du tror, småen. Veldig mye større.
Du kan ikke gå til Alaska eller ta tog dit.
Du trenger et fly, en båt og kanskje huskyer.
- Og mange jakker. Det er iskaldt der. - Hun klarte det.
Hun dro dit. Alene.
Hun dro så langt hjemmefra, selv lenger enn jeg gjorde.
Hva om hun er helt alene? Og kald? Og ikke har noen som kan hjelpe henne?
Hun er ei tøff dame. Dro hun dit, hadde hun nok god grunn til det.
Hun dro dit for å redde verden. Hun dro dit for at jeg skulle være trygg.
Hun hadde ikke ønska at du skulle bekymre deg for henne.
Hun kan ta vare på seg selv.
Klar eller ei, her kommer jeg!
Hun hadde ønska at du gikk ut og lekte med vennene dine.
Kom igjen, nå. Gå og gjør de teite hjortetingene dine.
Her borte, Gus!
Alle barna kommer til å trenge oss. Både deg og meg.
Jeg vet det.
En dag kommer verden til å bli trygg.
Og når den blir det, må dere love meg at dere reiser ut for å se den.
- For den tilhører dere. OK? - Jeg lover.
Det skal vi.
Og hvis dere krangler, må dere bli venner igjen.
Ingen skal legge seg og være sint på hverandre. OK?
Vi skal ikke det.
Og selv om dere tror at dere vet det,
skal dere fortelle hverandre at dere er glad i hverandre hver dag. Flere ganger.
- Jeg er glad i deg. - Jeg er glad i deg.
Jeg er veldig, veldig glad i deg.
- Glad i deg. (tegnspråk) - Glad i deg, mamma.
- Glad i deg for alltid, mamma. - Glad i deg. (tegnspråk)
Jeg er fryktelig dårlig til å ta farvel.
Hvis du fortsatt hører på, er det én ting til.
Hvis jeg hadde kunnet gjøre alt dette om igjen...
Sal's... Kakaoen...
Gus.
Så hadde jeg gjort alt igjen.
Igjen... og igjen.
Og igjen.
Uten å mukke.
- Hvor vil du dra? - Til Alaska.
Gus?
Gus!
Sweet Tooth!
Kom tilbake, Sweet Tooth!
Jeg er her.
Ble du bekymra? Unnskyld.
Nei. På en måte, da.
Jeg trodde kanskje at du stakk uten meg igjen.
Det gjør jeg ikke igjen.
Se opp på himmelen.
Hvorfor ser den sånn ut?
Det er nordlys. Vi skal egentlig ikke kunne se det herfra.
- Vi er for langt sør. - Hvor ser man det vanligvis?
På altfor kalde steder.
Som Alaska?
Jepp?
Det er noen som kommer.
Jeg hørte det også.
Kom igjen.
Tiger!
Abbot kommer.
Løp!
Neste stopp: Yellowstone!
La oss avslutte dette.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen