Ovo je priča.
Priča o posljednjim ljudima.
Ljudima koji su se htjeli vratiti.
Vratiti u neko drugo vrijeme.
Vratiti u prošlost.
BIOLOŠKA OPASNOST
No što bude ako je kasno?
SWEET TOOTH: ROGATI DJEČAK
Svi ostali...
Abbot ih je sve pobio.
Trebala sam biti s vama.
Trebaš biti sa sestrom.
Johnny.
Šef te traži.
Ovo nije kraj, znaš.
Znam.
Brate moj!
Hej, Johne.
Idemo.
Helikopter je spreman.
Samo nas dvojica.
Kao kad smo bili djeca.
Johne.
Hej.
Idemo u Zimzelen.
Kad sve ovo prođe,
idemo kući.
Nikad ne ostavljamo obitelj.
Nemoj to zaboraviti.
Generale.
Zašto sam živ?
Ovaj put neću bježati.
Moramo se suprotstaviti.
Sam si rekao.
Abbot neće prestati.
Dok ga ne zaustavimo.
Predugo djecu skrivam od svijeta.
Sad mogu pokušati
osigurati vam sigurniji svijet.
Ipak je to vaš svijet.
Za to se mogu boriti.
Idemo.
Moramo naći skrovište za djecu.
Ostajem s tobom.
Sve sam ih doveo. Abbot zbog mene dolazi.
Ovo je moj dom.
Poznajem svaki kamen, svako drvo.
Tata je dao život da zaštiti naš dom. Sada ga ja trebam obraniti.
I znam kako.
Mladiću, moraš raditi što ti kažemo, kad ti kažemo.
Uvijek. Jasno?
Uvijek te slušam.
Nikad me ne slušaš.
Žao mi je zbog tvoje prijateljice.
Poslije Kraha
Tigrica je bila uz mene.
Prva je došla u Životinjsku vojsku.
Htjele smo štititi hibride.
Ali ti si učinila...
nešto hrabrije od bilo koje naše bitke.
Primila si ih kao dio obitelji.
Dala im dom pun ljubavi.
Čuvala ih od opasnosti.
Hvala ti.
Da smo bar to znali učiniti.
Nije kasno.
Moje vojske više nema.
Ali ti si živa.
Ja neću još dugo biti.
Tigrica nas je uspjela upozoriti.
Stigneš pobjeći s djecom prije nego što dođu.
Odvedi ih na sigurno.
Učini to za mene.
Sada ih ti trebaš čuvati.
Prije no što odemo...
Imamo iznenađenje.
Iznenađenje!
Vi ste ih obojili.
Za mene?
Već se osjećam puno bolje.
Ali tek si nam se vratila.
Sve je u redu, njuškice.
Neće biti kao prošli put.
Nećete biti sami.
Imate Becky.
To nije fer.
Život nas ne čeka.
Katkad moramo uhvatiti korak s njim.
Idemo.
Moramo se udaljiti prije zalaska.
Sve će biti dobro.
Čekajte.
Sigurno?
Da, sigurno.
Idemo.
Kako lijepo žive!
Kakvo lijepo krdo!
Kako su uopće tako dugo preživjeli?
Zato što ih nema tko loviti.
Ili zato što su se držali zajedno.
U svakoj nevolji.
Poznajem taj pogled, znaš?
Užas.
I kao mali si imao taj uplašeni pogled
kad bi se tata loše volje vratio kući.
Te su oči priželjkivale da budu negdje drugdje.
Negdje na sigurnom.
Koliko bi se puta počeo tresti kad bi čuo vrata od garaže?
Koliko bi se puta sakrio pod krevet?
Koliko puta prije...
Prije nego što si ga ubio?
Da.
Za tebe.
Ne govori to.
Zaštitio sam te.
Od svijeta kojemu su ljudi poput tebe plijen.
Zato što si čovjek.
Čovjek kakav ja ne mogu biti.
Pjevaj mi.
Pjevaj mi
kao što smo pjevali kad je bilo gadno.
Molim te.
Ja nesretan sam momak
No o meni se ne priča
Potratio sam prkos
Na riječi neke nejasne Prazna obećanja
Same šale i laži
Čovjek čuje što želi Ostalo ne traži
To je to?
Obitelj sam i dom ostavio
Kao momak mladi U društvu neznanaca
I tišini kolodvora U strahu sam bježao
Može to?
Samo se pritajivao U siromaštvu
Što je tvoj Dada radio, kažeš?
Bio je domar.
Aha.
Na čistini boksač stoji Po profesiji borac
Na sebi nosi uspomene Na sve tuđe rukavice
Koje su ga udarale
Dok posramljen i ljut
Ne bi kriknuo da prestaje
No borac i dalje ostaje
Hej.
Moramo ići.
Što ako napadnu odavde?
Neće, grmlje je sada previsoko.
Morat će ići migracijskim putevima, ovuda i ovuda.
Poznaješ šumu.
To znači da ih ovdje moramo blokirati.
Volio bih da mogu pomoći.
Ljudsko sam biće, Gus.
Jednom se moralo dogoditi.
Samo sam mislila da meni neće tako brzo.
Znači li to...
Jednoga dana, ali ne danas.
Snažan je.
Ali tvrdoglav.
Čak više nego ja.
I misli da se on brine za tebe, znaš?
Ali odrasli to katkad obrnuto vide.
Čuo sam te.
Spremni?
Pokažimo mu gdje smo.
George.
Ne sviđa mi se to.
Ajme meni!
Gospodin i gospođa Anderson?
Tko ste vi?
Poslali su nas Jepperd i Gus.
Rusty neće moći vjerovati.
- Gdje je Gus? - Duga priča.
Dobro je. No love nas Posljednji ljudi.
Njega love.
Moramo se negdje pritajiti.
Kaže da vam možemo vjerovati.
- Tko želi na gondolu?
- Ja! - Ja!
I onda su Gusu odrezali rog.
Onda je s neba palo ljubičasto cvijeće.
I Bobby je vozio tenk.
Evo zašto nikad ne izlazimo iz kuće.
Spremni?
- Da! - Polako!
Ne možemo svi odjedanput.
Stanite u parove, kao za ručak.
Dobro, idemo.
- Hajde, Max! - To!
Nadam se da su spremni.
Generale.
Zašto čekamo?
Ne smijemo to učiniti.
Ne upiri čovjeku pištolj u leđa.
Zašto smo ovdje?
Pogledaj sebe, nas.
Zašto smo ovdje, kvragu?!
Moraš prestati.
Ne mogu to više dopuštati.
Za nas to činim.
Kad dobijem lijek...
Nema lijeka.
Dr. Singh nije uspio, podbacio je.
Počet će iznova.
Pustio sam ga, Doug.
- Naći ću novoga doktora. - Ne shvaćaš!
Nema lijeka i nikad ga neće biti.
Pusti djecu.
Moraš pustiti djecu. I mene, dosta mi je!
Gotovo je.
I svi to vide osim tebe.
Nikad nije gotovo, Johnny.
Ne shvaćaš, zar ne?
Nisu važni ni dr. Singh, ni lijek, ni virus.
Pobjeda.
Samo to je u životu važno.
Možda se po tome razlikujem od tebe.
I milijuna koji su bili preslabi da bi opstali.
Pokušao sam te naučiti.
Ali baš ne želiš shvatiti.
Kad se sve zbroji i oduzme,
sve se svodi na to tko je u stanju pobjeđivati.
Radi tvoje sigurnosti.
Ne bih ti dao napunjen pištolj.
Ne bih si mogao oprostiti da ti se nešto dogodi.
Dođi.
Dođi, sve je u redu.
Sve je u redu.
Želiš otići?
Slobodno idi. Ništa te drugo ne mogu naučiti.
Ne trebaš me više.
Pustite ga.
Poslije ga zakopajte.
Kako treba.
Nismo životinje.
Jesam jednoga!
Ja sam drugoga.
Ostavite kojeg meni.
Vidite li Abbota?
Još ne.
Druge će pustiti ispred sebe da odrade najgore.
Ma što?
Četiri.
Pet.
Šest.
Sedam.
Osmi je moj.
Sve će biti dobro.
Gus je brz.
A tvoja mama je snažna.
Bolesna je.
- Trebamo se i mi boriti. - Ni slučajno.
Obećala sam tvojoj mami da ću vas čuvati.
Ništa vam se ne smije dogoditi.
Ovdje je sve tiho.
I ovdje.
Ne sviđa mi se to.
Samo je završio prvi val.
Prazan je.
Sve sam potrošio na njih.
Zadnju sam strijelu čuvao za tebe, ali ovaj me iznenadio.
Eto, obojica smo nenaoružani.
Izdajnik.
Napokon, baš mi je drago.
Kako prsa?
A ne, nećeš opet ono svoje.
Što točno?
Govorancije.
Nema ga. Vraćam se kući.
Ostani gdje jesi, Slatki Zube.
Kod mene je.
Slatki Zub.
Sad im i daje imena.
Znaš, nećeš vratiti obitelj ako se zauzimaš za te zvijeri.
Tommy.
Evo je. Spremna?
Životinjska vojska se ne bori protiv njih?
Znam, borba se čini jedinim izborom.
I ja mrzim bespomoćnost.
Ali katkad moraš biti uz one kojima je stalo do tebe. Obitelj.
Moraš biti uz braću i sestre.
Zar ne?
Wendy!
Ne!
Wendy!
Wendy, vrati se!
Wendy!
Vrati se!
Cijeli život takvi mi seronje pokušavaju pomutiti misli!
Ali imate samo riječi.
A riječi više ništa ne znače.
Kao ni ti.
Znaš gdje smo ih našli?
Tvoju ženu?
Tvoga sina?
Kuš!
U tvojoj kući.
Tražili su te,
a ti si radio za mene.
Umrli su dok su čekali da se vratiš kući.
Lažeš.
Možda, možda ne. I što sad?
Ubit ćeš me? Nikad nećeš znati.
Ali bit ću sretan!
Kako koljeno?
Ono ozlijeđeno?
Jeppe?
Ne!
Slatki Zube, ide prema vama.
- Pusti radio. - Dolazi!
A sada plan B.
Ne, ne!
Učinio si više nego dovoljno.
Sad se borimo on i ja.
Ali želim se boriti.
Već imam Bolest.
Ne može mi učiniti ništa gore od toga.
Drago mi je da ste se Wendy i ti našli.
Požuri se.
Čekaj, ne! Nismo tako rekli!
Za tvoju sigurnost.
Ulovila sam jednu!
Pusti me!
Čuje li me tko?
Trči!
Dobro si?
Otvori.
Nisam Životinjsku vojsku stvorila zato da se borim.
Htjela sam naći sestricu.
Davno su mi je oduzeli.
Sad kad sam te našla, nitko mi te više neće oduzeti.
Gdje si?
Daj!
Aimee Eden.
Ma divota.
Ne, neće moći.
Danas svi žele pucati u mene.
Mogao bi napokon shvatiti.
Dovršimo sad što smo počeli.
Ti i ja i tvoji mali križanci.
Nećeš ih naći.
- Izgubio si, sjećaš se? - Da!
Doslovno si nam ukrala budućnost.
I ja tu ne mogu ništa.
Ali mogu se pobrinuti za to da je ti nemaš!
Već mi je oduzeta.
Bolesna si?
Bolesna si.
Sad si i ti.
Lijek!
- Ti! - Bježi!
Netko nije shvatio lekciju.
Možda nisam.
Ali što god da mi napraviš, već si mrtav.
Mali. Ovaj je lov
završio.
Slatki Zube!
Dobro došao, Tommy.
Stani!
Ne.
Jeb...
KAMELEON
Bježi, trči!
Gus, bježi!
Gus!
Ti si to učinio?
Bog te mazo.
Bog te mazo, baš.
Njuškice.
Kako...?
Jesi li ozlijeđena?
Nisam.
Nešto ti želim pokazati.
Pogledaj gore.
Što vidiš?
Zvijezde.
Uskoro ću im se pridružiti.
Budeš li se ikad osjećala izgubljeno,
sjeti se pogledati gore.
Mama će te
uvijek čuvati.
Gdje god bila.
Veliki.
Ne.
Ne!
- Ne! - Gus!
Ne!
Bože mili.
Drži se, Slatki Zube. Dođi. Molim te!
Ostani budan. Ostani sa mnom.
Ostani sa mnom.
Ostani, molim te. Nemoj.
Ostani sa mnom.
Slatki Zube, slušaj moj glas.
Gus?
Daj!
Gus, daj, Gus.
Ne zatvaraj oči, molim te. Slatki Zube!
Čuješ? Molim te.
Slatki Zube! Gus!
Slušaj me. Nemoj, molim te.
Što da se možemo vratiti u prošlost?
U doba prije svega ovoga.
Prvih nekoliko dana poslije Velikoga kraha
svi smo se držali kuće.
Kao da smo se svi složili da ćemo tugovati.
Zbog gubitka života.
Gubitka nevinosti.
Gubitka ljubavi.
Puno sam izgubio.
Putem sam izgubio sebe.
Mislio sam da je tako s većinom ljudi, dok nisam upoznao tebe.
Za tebe gubitka nije bilo.
Sve je bilo dobitak.
AIMEE EDEN VJEČNO ŽIVI
I svijet je
zbog toga bolji, prijateljice moja.
Oprostio bih se od tebe.
Ali u ovoj djeci vidim tvoj duh.
Aimee Eden vječno živi.
KLUB ZOOLOŠKOG VRTA
Veliki je znao istinu.
No makar se nije mogao vratiti u prošlost,
uvijek postoji nešto u budućnosti.
O čemu je?
O odrastanju.
SKAKAO JE SAV SRETAN
Što?
Mogu to malo vidjeti?
ALJASKA ODJEL PONOĆNO SUNCE
BAMBI ŽIVOT U ŠUMI
Što radiš?
BAMBI VIŠE NIJE VIDIO MAJKU
ALJASKA
Zašto je Dada to imao?
Aljaska.
Što je na Aljasci?
Tko je to?
Tko ste vi?
Mama?
Pomozi mi.
Mila!
Dobro došao natrag među žive!
Vidio sam je.
Milu.
Na hladnoći i u bjelini.
Vidio sam otiske kopita.
Pratio sam ih. Odveli su me do nje, bila je u špilji.
Nešto me dozivalo.
Kao da me poznavalo.
Reklo mi je da moram naći Milu.
Što?
- Zašto me tako gledate? - Poslušao sam kasetu.
Tvoja je mama,
mislim, htjela sve ispraviti.
Ako je želiš naći,
mislimo da trebaš pomoć.
I ona je treba.
Znamo gdje je treba tražiti.
U jednoj bazi na Aljasci.
Čekaj.
Mi?
I vi biste išle?
A tvoja braća i sestre?
Andersoni će ih čuvati.
Nedostajat će mi, no sretni su kod njih.
Neće biti lako.
- Znam. - Ali tko zna?
Možda joj možemo pomoći da popravi svijet.
Idemo na Aljasku.
Posljednji ljudi možda su stvar prošlosti.
Ali nastavlja se priča o veoma posebnom dječaku.
I ovaj put
nije sam.
Jesi li spreman, Slatki Zube?
Spreman sam, Veliki.
To je i priča o doktoru koji je shvatio koliko je dječak poseban.
Zajedno će promijeniti svijet.
Zauvijek.
Abbot je mrtav.
A lijek?
Nismo ga našli.
Ili ga nije ni imao. Vražja budala!
Ali ovo smo našli u ruševinama.
Audiosnimku Abbotova liječnika.
Što kaže?
Malo je oštećena, ali mislimo da ćemo uspjeti napraviti prijepis.
- Na posao! - Da, gospođo.
Morat ću to obaviti sama.
Jedite, mileni.
Trebat ćete snagu.
Hajde!
Prijevod: Vida Živković