Dette er en historie.
En historie om de sidste mennesker.
Dem, der ville vende tilbage.
Tilbage til en anden tid.
Tilbage til den måde, det plejede at være på.
BIOLOGISK FARE
Men hvad sker der så, hvis det er for sent?
De andre...
Abbot dræbte dem allesammen.
Jeg burde have været der.
Du bør være hos din søster.
Johnny.
Chefen leder efter dig.
Det her er ikke slut, ved du nok.
Det ved jeg godt.
Min bror!
Hej, John.
Kom så.
Helikopteren venter på os.
Kun os to.
Ligesom da vi var små.
John.
Hør nu.
Vi tager til Evergreen.
Når alt det her er overstået,
tager vi hjem.
Vi efterlader aldrig familie.
Husk den her.
Efter dig.
Hvorfor er jeg i live?
Jeg løber ikke denne gang.
Vi må kæmpe imod.
Det sagde du.
Abbot holder ikke op.
Ikke før vi stopper ham.
Jeg har alt for længe skjult mine børn for omverdenen.
Men nu har jeg chancen for
at gøre den til et bedre sted for jer.
Det er jo jeres verden.
Det kan jeg godt kæmpe for.
Kom.
Vi må finde et skjulested til børnene.
Jeg bliver hos dig.
Jeg førte alle hertil, og Abbot kommer på grund af mig.
Men det er mit hjem. Jeg kender alle sten og alle træer.
Pubba forsvarede vores hjem med sit liv, så nu må jeg forsvare det.
Og jeg ved hvordan.
Unge mand, du skal gøre, som vi siger, når vi siger det.
Uanset hvad. Har du forstået?
Hvornår har jeg ikke hørt efter?
Hver evig eneste gang.
Det gør mig ondt med din ven.
Efter Nedbruddet
stod Tiger ved min side.
Første medlem af Dyrehæren.
Vi ville beskytte hybriderne.
Men det, du gjorde...
Det var modigere end de kampe, vi udkæmpede.
Du tog imod dem som dine egne.
Gav dem et kærligt hjem.
Du holdt dem trygge.
Tak.
Bare vi havde kunnet gøre det.
Det er ikke for sent.
Min hær er væk.
Men du er her stadig.
Det er jeg ikke meget længere.
Tiger sørgede for at advare os i god tid.
Du kan nå at komme væk herfra med mine børn, før De Sidste Mænd kommer.
Få dem i sikkerhed.
Gør det for mig.
Det er din tur til at passe på dem.
Før vi går...
Vi har en overraskelse.
Surprise!
Har I lavet dem...
...til mig?
Jeg har det allerede meget bedre.
Vi har lige fået dig igen.
Det er okay, Pigtail.
Det bliver ikke ligesom sidst.
I er ikke alene.
I har Becky.
Det er ikke fair!
Livet venter ikke på os.
Af og til må vi indhente det.
Kom nu.
Vi må have et forspring, før solen går ned.
Det er okay.
Vent.
Er du sikker?
Ja, jeg er.
Kom så.
Se, hvordan de trives!
Det er da en hyldest til flokken.
Hvordan har de overlevet i al den tid?
Måske fordi ingen jager dem mere.
Eller måske holdt de bare sammen.
Uanset hvad.
Jeg genkender godt det blik.
Rædsel.
Præcis de samme dådyrøjne, du lavede som barn, når du var bange,
når far kom hjem og var i dårligt humør.
Det var de øjne, der bad til, at de var et andet sted.
Et sikkert sted.
Hvor ofte hørte du ikke garageporten åbne og begyndte at ryste?
Hvor ofte løb du ikke ind og gemte dig under sengen?
- Hvor ofte, før... - Før du dræbte ham?
Ja.
For din skyld.
Sig ikke det.
Jeg beskyttede dig.
Jeg beskyttede dig imod en verden, der udnytter din slags.
Fordi du er menneskelig.
Mere menneskelig, end jeg kan være.
Syng for mig.
Syng for mig,
som vi plejede, når vi gik igennem hårde tider.
Vil du ikke nok?
Jeg er bare en stakkels dreng
Selvom min historie sjældent fortælles
Jeg har spildt min modstand
For en lommefuld mumlerier Sådan er løfter
Alle løgne og spøg
Stadig hører en mand, hvad han vil høre Og ser bort fra resten
Er det alt?
Da jeg forlod mit hjem og min familie
Var jeg blot en dreng Iblandt en masse fremmede
I stilheden på banegården Jeg var bange
Kan de hjælpe?
Holdt lav profil Søgte til de fattige kvarterer
Hvad sagde du nu, at din Pubba lavede?
Han var vicevært.
Helt klart.
I rydningen står en bokser En kæmper af profession
Og han bærer på minderne Om hver en handske, der slog ham ned
Og skar ham, til han skreg
I vrede og af skam
"Jeg tager afsted, jeg tager afsted"
Men kæmperen er der stadig
Kom.
Vi må videre.
Og kommer de imod os herfra?
Nej. Bynken er for høj på denne årstid,
så de må gå ad vekslerne omkring her og her.
Du kender din skov.
Så må vi afskære dem her og så...
Gid jeg kunne gøre dig rask.
Jeg er et menneske, Gus.
Det var bare et spørgsmål om tid.
Min tid kom bare lidt før end forventet.
Betyder det...
På et tidspunkt, men ikke lige nu.
Han er stærk.
Men han er stædig.
Endda mere end mig.
Og han tror, han passer på dig, ikke?
Men af og til får voksne galt fat i det.
Det hørte jeg godt.
Er I klar?
Vi viser ham, hvor vi er.
George.
Det tyder ikke godt.
Åh gud.
Mr. og mrs. Anderson?
Hvem er I?
Jepperd og Gus sendte os.
Rusty vil nægte at tro det.
- Hvor er Gus? - Lang historie.
Han er okay, men De Sidste Mænd jagter os.
De jagter ham!
Vi mangler et sted at skjule os.
Gus siger, I er troværdige.
Hvem vil køre i gondolen?
- Mig! - Mig!
Og sådan blev Gus' gevir hugget af.
Men så kom der lilla blomster ned fra himlen.
Bobby lærte at køre tank.
Derfor forlader vi aldrig huset.
Er I klar ti at køre?
- Ja! - Hov! Tag det roligt.
Kablet kan kun bære et par stykker ad gangen.
Gå sammen to og to som ved spisetid.
Okay. Afsted.
- Kom så, Max! - Ja!
Jeg håber, de er klar.
General.
Hvorfor venter vi?
Vi kan ikke gøre det her.
Sigt aldrig på folks ryg, Johnny.
Hvad laver vi her?
Se på dig selv og på os.
Hvad fanden laver vi her?
Du er nødt til at holde op.
Jeg kan ikke lade dig blive ved.
Jeg gør det her for os.
Når jeg har kuren...
Der er ingen kur!
Den mislykkedes. Dr. Singh fejlede.
Så begynder vi forfra.
Jeg lod ham gå, Doug.
- Jeg finder en anden dr. Singh. - Du fatter det ikke!
Der er ingen kur, og det kommer der heller aldrig!
Lad ungerne gå.
Du må lade ungerne gå, og du må lade mig gå. Jeg har fået nok!
Det er slut.
Og du er den eneste, der ikke kan se det!
Det er aldrig slut, Johnny.
Du fatter det ikke, vel?
Det handler hverken om dr. Singh, kuren eller virusset.
At vinde...
Det er det eneste, der virkelig gælder.
Måske adskiller det mig fra dig
og de millioner, der var for svage til at overleve.
Jeg prøvede at lære dig det.
Men du nægtede bare at forstå,
at det i sidste ende
handler om, hvem der har det, der skal til for at vinde.
Det var for din egen skyld.
Jeg ville aldrig give dig et ladt våben.
Jeg ville ikke kunne bære, hvis du kom ud for en ulykke.
Kom her.
Kom her. Det er okay.
Det er okay.
Vil du gerne gå?
Så gå bare. Jeg kan ikke lære dig mere.
Du behøver mig ikke mere.
Lad ham gå.
Begrav ham, når vi er færdige.
Gør det pænt.
Vi er ikke dyr.
Jeg fik en!
- Skriv to på for mig. - Gem nogen til mig.
- Har I set Abbot? - Ikke endnu.
Han går bagerst og lader de andre gøre det beskidte arbejde.
Hvad fanden?
Det var fire.
Fem.
Seks.
Syv.
Otte med min.
De skal nok klare den.
Gus er hurtig,
og din mor er stærk.
Men hun er syg.
- Vi bør gå tilbage og kæmpe. - Absolut ikke.
Jeg lovede jeres mor, at jeg ville beskytte jer.
Der må ikke ske jer noget.
Der har været stille herovre.
Også her.
Det tyder ikke godt.
Det betyder bare, at første bølge er overstået.
Den er tom.
Jeg tømte den i dem der.
Jeg gemte den sidste armbrøstpil til dig, men ham der sneg sig ind på mig.
Vi er vist begge ubevæbnede.
Forræderen.
Hvor dejligt endelig at møde dig.
Og brystet?
Nej. Du skal ikke gøre det, du plejer at gøre.
Hvad skal det betyde?
At snakke.
Intet spor af ham. Jeg går hjem.
Bliv der, Sweet Tooth.
Jeg har ham lige her.
Sweet Tooth!
Han giver dem sgu navne nu!
At du kæmper for de kræ, giver dig ikke din familie tilbage.
Tommy.
Den kommer. Er du klar?
Jeg troede, Dyrehæren kæmpede imod slemme mænd.
Ja, det virker, som om vi er nødt til at kæmpe.
Jeg hader også at føle mig hjælpeløs.
Men af og til må man hjælpe dem, der holder af en.
Familien.
Så du skal hjælpe dine søskende.
Okay?
Wendy!
Nej!
Wendy!
Kom tilbage, Wendy!
Wendy!
Kom tilbage!
Svin som dig har forsøgt at manipulere mig hele livet!
Men du kan kun snakke.
Og ord betyder ikke en skid længere.
Det gør du heller ikke.
Ved du, hvor vi fandt dem?
Din kone?
Din søn?
Hold kæft!
De var i jeres hus.
De ledte efter dig,
mens du arbejdede for mig.
De døde, mens de ventede på, at du kom hjem igen.
Du lyver.
Måske, måske ikke. Hvad vil du gøre?
Dræbe mig? Så finder du ikke ud af det.
Det vil være dét værd!
Hvordan har knæet det?
Det dårlige?
Jepp?
Nej!
Sweet Tooth, han kommer!
- Tal ikke i radioen. - Han kommer!
Nu til plan B.
Nej!
Du har gjort rigeligt.
Resten er mellem mig og ham.
Men jeg vil også kæmpe.
Jeg har allerede Sygen.
De kan ikke gøre noget værre ved mig.
Det er godt, du og Wendy har fundet hinanden.
Skynd dig så.
Vent, nej! Det var ikke med i planen!
Det er for din egen skyld.
Jeg har fanget en!
Slip mig!
Kan nogen høre mig?
Afsted!
Er du okay?
Luk den op.
Jeg oprettede ikke Dyrehæren for at gå i kamp.
Men for at finde min lillesøster.
Hun blev taget fra mig for længe siden.
Nu har jeg fundet dig, og jeg lader ikke nogen tage dig fra mig igen.
Hvor er du?
Kom nu!
Aimee Eden!
Hvor skønt.
Det kan du godt glemme. Alle vil skyde mig i dag.
- Det burde måske fortælle dig noget. - Vi har et regnskab at gøre op.
Du og jeg og dine små gadekryds.
Du finder dem aldrig.
- Du tabte, husker du nok. - Ja!
Du har bogstaveligt talt stjålet vores fremtid.
Det kan jeg ikke gøre så meget ved,
men jeg kan fandeme sikre mig, at du heller ikke får en!
Den er allerede taget fra mig.
Har du Sygen?
Du har Sygen.
Det har du også nu.
Kuren.
- Nej! - Afsted!
Nogen lærte ikke lektien.
Måske ikke,
men hvad du end gør ved mig, så er du allerede død.
Knægt, denne jagt...
...er forbi nu.
Sweet Tooth!
Velkommen, Tommy.
Stop!
Nej.
Hvad fa...
KAMÆLEON
Løb, knægt! Løb!
Løb, Gus!
Gus!
Var det dit værk?
Hold da kæft!
Det må du sgu nok sige!
Pigtail?
Hvordan?
Er du skadet?
Nej.
Jeg vil vise dig noget.
Kig op.
Hvad kan du se?
Stjerner.
Jeg kommer snart op til dem.
Hvis du nogensinde føler dig fortabt,
så husk at kigge op.
Morbjørn...
...vil altid passe på dig.
Uanset hvor du er.
Big Man...
Nej.
Nej!
- Nej! - Gus!
Nej!
Åh gud!
Hold ud, Sweet Tooth. Kom her. Kom nu!
Hold dig vågen. Bliv her.
Bliv hos mig.
Bliv nu hos mig. Lad være. Kom nu. Bliv hos mig.
Sweet Tooth, lyt til min stemme.
Gus?
Kom nu!
Gus. Kom nu, Gus.
Luk ikke øjnene. Sweet Tooth!
Hører du? Kom nu!
Sweet Tooth! Gus!
Hør på mig. Vær nu sød! Lad være...
Hvad, hvis livet kunne være blevet som før igen?
Før alt det her.
I de første dage efter Det Store Nedbrud blev vi allesammen i vores hjem.
Som var vi enige om at sørge over det, vi mistede.
De mistede liv.
Den mistede uskyld.
Den mistede kærlighed.
Jeg har mistet meget.
Og undervejs mistede jeg mig selv.
Det troede jeg, de fleste gjorde efter Nedbruddet, indtil jeg mødte dig.
Du mistede aldrig noget.
Du fandt kun noget.
Og verden...
...blev et bedre sted på grund af det, min ven.
Jeg ville sige farvel...
...men jeg ser din ånd i børnene her.
Aimee Eden lever videre.
ZOO-KLUBBEN
Den store mand kendte sandheden.
Men selvom han ikke kunne vende tilbage til livet, som det var før...
...så er der altid noget, man kan gå frem imod.
Hvad handler den om?
At blive voksen.
HAN HOPPEDE OG SPRANG AF GLÆDE
Hvad?
Må jeg lige se engang?
ALASKA - AFDELING MIDNATSSOL
Hvad laver du?
BAMBI SÅ ALDRIG SIN MOR IGEN
Hvorfor havde Pubba det her?
Alaska.
Hvad er der i Alaska?
Hallo?
Hvem er det?
Mor?
Hjælp mig.
Birdie!
Velkommen tilbage til livet.
Jeg så hende.
Birdie.
Der var koldt og hvidt.
Jeg så også klovspor.
Jeg fulgte dem og fandt hende. Hun var i grotten.
Noget kaldte på mig.
Som om det kendte mig.
Det sagde, jeg skal finde Birdie.
Hvad?
- Hvorfor kigger I sådan? - Vi hørte dit bånd.
Din mor...
Hun ville vist gøre det rigtige.
Hvis du vil lede efter hende,
får du brug for al den hjælp, du kan få.
Det gør hun også.
Og vi ved, hvor vi skal lede.
Der er en forpost i Alaska.
Vent.
Vi?
Tager du også med?
Hvad med dine søskende?
Andersons passer dem, til vi kommer tilbage.
Jeg vil savne dem, men de har det godt der.
Det bliver altså ikke let.
- Det ved jeg. - Men hvem ved?
Måske kan vi hjælpe hende med at redde verden.
Vi skal til Alaska.
Historien om De Sidste Mænd er nok forbi,
men historien om den helt specielle dreng fortsætter.
Og denne gang
er han ikke alene.
Er du klar, Sweet Tooth?
Klar, Store Mand.
Det er også historien om den læge, der så det helt specielle i drengen.
Sammen ville de ændre verdens retning...
...for altid.
Abbot er død.
Og kuren?
Jeg fandt den ikke.
Måske havde han slet ikke nogen. Det store fjols!
Men vi fandt det her i ruinerne.
Et lydbånd. Det tilhørte Abbots læge.
Hvad er der på?
Det er lidt skadet, men vi tror, vi kan få udskrevet det hele.
- Så kom i gang! - Javel.
Jeg må bare selv tage hånd om det her.
Spis op, drenge. Spis op!
I får brug for næringen.
Kom så!
Tekster af: Pia C. Hvid