Alle har vi historier å fortelle.
Noen forteller vi til andre.
Alle sammen forteller vi oss selv.
Har deg!
Hva gjør du, hanen Kirby?
Du vet at Den onde haneligaen er der ute.
Theo! Hvor er du?
Men hvor oppstår historiene våre? Hos foreldrene våre? Eller hos oss?
Theo!
Theo! Kom igjen.
Kom igjen. Hvor har du vært? Jeg trenger deg her. Mora di trenger deg her.
- Kommer broren min allerede? - Ikke...
Du burde ligge.
Ikke dra. Du vet ikke hva legen sier. De stiller bare spørsmål.
Vi skulle gjøre det ordentlig denne gangen. En lege må ta imot barnet.
- Tilbake så snart jeg kan. - Ikke dra!
- Hjelp mora di inn igjen. - Kom hit, Theo.
Slapp av, mamma. Han kommer til å være normal, akkurat som oss.
Gus. Jeg må snakke med deg.
- Hvem er du? Hvem er du sammen med? - Doktor Aditya Singh. Jeg er alene.
Dr. Singh. Han drepte Roy!
- Du er skadet. Jeg kan ta en titt på det. - Hold kjeft!
Hei, hei!
Jeg vet at dette ikke veier opp for det du har gjennomgått.
Det du har utsatt ham for, mener du.
Jeg har ikke kommet for å be om tilgivelse, for det fortjener jeg ikke.
Jeg jobba for De siste. Jeg trodde at det jeg gjorde, kom til å redde verden.
Men jeg tok feil. Jeg er lei for det.
Hvordan fant du oss?
Hadde du trodd meg om jeg sa gjennom tro?
- Troen på din unge venn og på skjebnen. - Skjebnen, du.
Jeg skulle egentlig vært død nå. Ved flere anledninger.
Jeg prøvde til å med å gjøre slutt på livet selv, men jeg blir skånet,
for verden har gitt meg en større oppgave.
Derfor er jeg her nå. For å føre Gus til Alaska.
Til grotta.
Grotta...
Dette får du ikke snakka deg ut av.
Vent!
Hvordan kjenner du til grotta?
Jeg har sett den.
Det har du også gjort, ikke sant?
Vi har snart ikke mer tid igjen, Gus.
NEDTELLING TIL POLARNATT DAGER - TIMER - MINUTTER
Jeg fikk flott fisk i dag.
Pokker, altså.
- La den være! - Vi har en grense! Sånn funker det.
Og jeg sa at det ikke holdt.
- Jeg henter Siana. - Jeg er her, Elena. Få høre.
- Jeg sa at hun ikke kan... - Jeg sa til ham...
Elena først.
Avlingene må ha åtte timer med kunstig lys per dag om vi skal høste innen desember.
Og snøbilbatteriene må lades, men hun skrur av strømtilførselen.
- Én gang, ja! - To ganger.
Du tok bryterne i lunsjen i forrige uke. Ikke vær skadefro, Walter. Du er ny her.
Du trenger alle venner du kan få.
Nuka?
- Hva sier du? - De bør si unnskyld til hverandre.
- Og? - De kan lade annenhver dag.
- Det kommer ikke Milton til å like. - Jeg snakker med Milton. Plugg inn.
- Dette stedet, altså. Jeg sverger... - Du glemmer hvor heldige vi er som lever.
Du har kanskje ikke hørt det, men Syken blir bare verre. Bare dra når du vil.
Takk, Siana.
Hvorfor sa du til Walt og Elena at Syken blir verre?
Fordi den blir det. Vi har vært heldige her.
Du har vært heldig, som ikke kjenner til noe annet.
Det var synd at Birdie ikke klarte å fikse det.
- Veldig synd. - Tror du at hun finner Gus?
Jeg vet ikke. Verden kan være... uforutsigbar.
- Mennesker krangler og slåss mye. - Hvorfor det?
Det er en dårlig vane fra tiden før.
Når livet blir tøft glemmer man alt det fine man lærte av foreldrene sine.
Hva skal du gjøre, da, nå som din eneste venn har dratt?
Er det ikke det jeg har deg til?
Nei, en på din alder, mener jeg. Kanskje en gutt?
Minn meg på å begrave deg i arbeid fra nå av.
Nuka? Hva har du i lomma?
Hvor mange ganger må vi snakke om dette?
Hva har vi sagt om å ta ting uten å spørre?
Men du sier alltid at jorda og fisken er for alle.
Jeg fant noe i fjellpasset. Jeg tror at noe har hendt Birdie.
Kaptein James Thacker reiste til Alaska
for å finne kuren som gjorde alle kurer overflødig, men ingen hørte fra ham igjen.
Mora di og forskerne ved Fort Smith sendte et lag inn for å undersøke,
men da de kom tilbake, tok de med seg Syken og hybridene.
Jeg tror at alt begynte i den hula,
og nå... kaller hva enn det er som er der inne på oss begge to.
Hvorfor skulle vi ellers få samme syn av et sted vi aldri har vært før?
- Greit. Nå er det nok overtro. - Nei. Han har rett.
- Jeg kjente det også. Jeg så henne der. - Mora di?
Ja. Hun sa at hun trengte meg. Hun dro dit etter at jeg ble født, for å stoppe Syken.
Selvfølgelig. Men hun kan ikke lykkes. Ikke uten deg, Gus.
For du er nøkkelen.
Hunder.
- De kommer denne veien, raskt. - Vi må kvitte oss med ham nå.
Bare tvil, men dere finner henne aldri uten meg.
- Vi kan ikke forlate ham. - Gus!
Vi trenger ikke å tilgi ham, men vi kan ikke forlate ham.
Dere? Dere?
Det er noe med lukten av dere. Alle sammen. Nå.
Løp. Løp!
Kom igjen.
Gå. Nå.
Det er helt avgjort hennes.
Mamma? Hvis slemmingen fulgte etter Birdie fra brakka, hvor er de nå, da?
La oss håpe at hun kom seg unna. Lukter du noe?
Jeg lukter henne.
Ingen fotspor.
Hvor ble du av?
Mamma! Se!
Er det en klov?
En karibu. En stor en.
Uansett hva det er... så gikk det på to bein.
Hva om det er Karibumannen?
- Sendte De siste hundene? - De siste er borte, alle sammen.
- Hvem pokker er ute etter deg, da? - Det er ikke meg de er ute etter.
Mindre snakking og mer gåing.
Vi er fortsatt langt unna kysten. De er kanskje hakk i hæl ennå.
Det må være en flyplass her. Én måte å komme seg til kysten på.
Kanskje den eneste måten.
Han har rett. Det kan være den eneste måten.
Det er en Bölkow Junior. Heftig kjerre.
Jeg er sertifisert juniorkaptein. I flysimulator, men jeg logget 200 timer.
- Du kan fly det om jeg tyvkobler det? - Ja.
Å lande det er jeg ikke så sikker på, da.
OK. Du gjør ingenting, sier ingenting og vet ingenting.
Ikke gi meg en unnskyldning til å droppe deg. Forstått?
Forstått.
- Hvem faen er dere? - Hei! Vi er bare omreisende.
Vi så flyet ditt fly over oss, og trenger skyss til kysten. Det haster.
- Ven! - Dere må dra.
- Men... - Nå!
Ven...
Sir!
Sir. Jeg er lege.
Trenger noen legehjelp her?
Kona mi føder. Jeg fløy til Twin Falls for å finne en lege, men det er ingen igjen.
Min gode venn, dr. Singh, kan hjelpe deg
hvis du flyr oss til Nag's Reef etter at han er ferdig.
Herregud! Ven!
Det haster.
Få se lillefingrene.
- Hjelp oss, så får dere skyss. - Avtale.
- Men de må vente utenfor. - Det er søstera mi du snakker om.
Unnskyld. Jeg så ikke familielikheten. Men søsteren din må vente utenfor.
Vi gjør det som må til for å komme oss vekk.
Kom igjen.
Hun er der inne.
Det var noen på døra. En av dem er lege.
- Herregud! - Han skal hjelpe oss.
- Er du sikker? - Det er vår beste sjanse.
- Hva om han ikke vil? - De vet ingenting.
- Sånn... Ja. - Nei...
Hei, ma'am. Jeg er dr. Singh. Jeg er her for å hjelpe deg.
Er det noen mulighet for at barnet vårt er normalt?
Fosteret utvikler hybridtrekk i tredje trimester.
Jeg har ikke sett unntak, men jeg forsikrer dere om
at mange som føler som dere gjør, lærer seg å se på det som kommer...
...som en velsignelse.
OK.
- Du er kjempeflink. - Det skjer igjen!
Sånn. Kom igjen. Sånn, ja.
Sett deg opp. Sett deg opp! Nå.
- Det var ikke sånn den første gangen. - Det er ikke deres første, altså?
Vi har en gutt på 12, som vi fikk før alt dette. Vi ville gi ham en bror.
Det er en vanskelig tid å sette barn til verden, med dommedagsvarianten og alt.
Har det noen gang passet særlig godt?
Vi ønsket oss bare et vanlig liv, en vanlig familie.
Hybridbarn er ikke så ille, altså.
Nei, det er folkene der ute som skremmer meg.
De hater alle som er annerledes.
Derfor flyttet jeg familien min til denne gården.
Hva med dere? Er dere på rømmen, eller noe?
Som du sa, så er det mange der ute
som ikke akkurat bryr seg om hybridenes beste.
Hvis dere har dratt med dere fare hit,
gjør jeg det jeg må for å beskytte familien min.
Ven!
Ha meg unnskyldt.
Han skjuler noe. Dette stedet får meg til å grøsse.
Jeg liker ikke å være avhengig av gærningen.
Ikke jeg heller, men fram til vi får tilgang til flyet, er vi prisgitt Singh.
- Det er ikke henne! - Men hvordan kom han hit om han var død?
Ikke se, vennen min. Noen har gjort dette mot ham.
Eller noe.
Noen må ha sendt ham hit, men hvorfor?
Var det på grunn av oppdraget vårt? Å redde verden?
Kanskje.
Men hvis hun er der ute, begynner tiden å løpe ut for henne.
Kjetting!
- Mamma? - Jeg er litt opptatt.
Det er Rosie.
- Gi meg gode nyheter, Rosie. - Jeg er i Idaho nå.
Guttene tok igjen hjortegutten rett nord for et snøskred. Men han var ikke alene.
Han kom seg unna.
Guttene ble distrahert av en hest, men de finner lukten igjen.
Hybriden kan ikke ha kommet seg langt.
Mamma?
Vi har ikke tid til feiltrinn eller ulydige kjøtere!
Jeg vet det.
Din søsters baby kan komme når som helst. Det vet du bedre enn noen, Rosalina!
Guttene finner dem. De hører på meg.
- Jeg tar meg av dette. - Det vet jeg. For din families skyld.
Skynd deg! Dette stresset er ikke bra for babyen!
Hvordan går det med Tex?
- Kona di spurte etter deg. - Hvordan går det med henne?
Det er den siste kula jeg tar for deg.
- Neste gang ringer du mora mi. - Men du får ingen ekte kule.
Litt av en cowboy du viste deg å være, liksom.
Hva ser søsteren min i deg?
Utvalget er vel ikke all verden under apokalypsen.
Bli. Jeg vil at du skal se på dette.
- Det var jenta si, det. - Det er motbydelig, mamma.
Barn bør avle barn, og mennesker bør avle mennesker.
Det er ikke vanskelig.
Alle har sin plass i naturens eget ordenssystem.
Men snart... skal det ikke forekomme flere feil.
Er du sint på meg for at jeg tok med Singh?
Tror du på ham? Tror du virkelig at folk kan ha den samme drømmen?
Jeg vet ikke hva jeg skal tro, men... Han ser ut til å vite mye.
Det er dem. De har funnet oss.
Hybrider!
Jeg har aldri møtt et menneskebarn før.
Skal vi gå og hilse på?
THEOS TOPPHEMMELIGE HULE
Der oppe.
Hallo?
Legg ned våpenet!
Ikke tenk på å spise meg, engang. Eller hanen min.
Jeg heter Wendy. Dette er Gus, og...
Vi spiser ikke mennesker. Lillefingerløfte.
- Lillefingre bringer ulykke. - Ikke for hybrider.
Jeg får ikke lov til å snakke med hybrider.
Hanen Kirby liker deg, så kanskje du er grei.
Hei, Kirby.
- Au! - Slem hane!
Beklager.
Han blir sint hvis du bare sier K-I-R-B-Y.
Unnskyld, hanen Kirby.
Meg kan dere bare kalle Theo.
- Hei. Få den tilbake. - Skar foreldrene dine den av?
Hæ? Nei!
Vi skal finne mora hans, som er mer glad i ham enn noen annen.
Hvorfor må du finne henne, da, hvis hun er så glad i deg?
- Hun dro til Alaska for å redde verden. - Kult. Hva er Alaska?
ETTERSØKT HJORTEHYBRIDEN "GUS"
Pust. Sånn, ja. Du er kjempeflink.
Hør på legen. Det er derfor han er her.
Han kan ikke ha angitt oss. Vi har vært sammen hele tida.
Hva om han gjør det så fort Singh tar imot barnet?
Ven trenger oss like mye som vi trenger ham.
Er de der etter oss, trenger vi virkelig det flyet.
- Da er dette for risikabelt. - Du! Legg den tilbake.
- Herlighet! - Jeg følger med på ham.
- Vi sørger for at han holder ord. - Hva om vi tar feil?
Da gjør vi det vi må for å beskytte vår familie.
Dette er førsteplassen min for utmerket hønsepass.
Blåbærsyltetøyet mitt har fått tre Michelin-stjerner.
Jeg er sertifisert innen villmarksoverlevelse.
- C uttales S i "certificate". - Vi kan lese, vet du.
Dere må være smarte... til hybrider å være.
- Du liker virkelig fly, du? - Jeg elsker fly.
Faren min lar meg ikke fly. Han sier at det er farlig der ute. Men se her.
Det føles litt som å fly, ikke sant?
Jeg skulle ønske at jeg kunne bygge mitt eget fly og fly langt av gårde.
Søstera mi, Jojo, bygde en sykkel helt på egen hånd en gang.
Gjør alle hybrider kule ting?
Min bror Earl er like sterk som tre voksne til sammen.
Aldri i verden!
Maya henger fra apekatthalen. Teddy har skilpaddeskallforsvar.
- Bobby kan grave milevis langt! - Hva slags hybrid er Bobby?
Jeg vet ikke. Han har mye pels.
- Du kommer til å elske å få en hybridbror. - Broren min kommer til å være normal.
- Alle babyer er hybrider nå. - Hør her. Hybrider er ville dyr.
Og 70 % av hjernen deres er fra et dyr, så de passer ikke inn i samfunnet.
Ikke vondt ment. Det er bare vitenskap. Broren min blir ikke sånn.
- Hvor har du hørt det? - Foreldrene mine fortalte meg det.
Du hadde ikke ment det om du hadde møtt flere hybrider.
Fins det hybrider som kan fly?
Søstera mi, Haley, kan det. Hun er dels spottefugl.
Hvorfor spør du?
Faktisk... så minner du meg om henne.
Vet du hva? Hun er nok like glad i å fly som det du er.
- Hvor gammel er du, Theo? - Det får jeg ikke lov til å si.
Ble du født etter Kollapsen?
Vi er vennene dine nå. Du kan si det til oss.
Hvis jeg viser dere noe, lover dere å ikke fortelle noen om det da?
Lillefingerløfte?
Pust. Det går bra. Pust.
Pust.
OK. Press på tre. Én, to, tre.
- OK. Du er kjempeflink. - Dette fikser du. Kom igjen.
- Hva er det? - Setefødsel.
Det sitter fast. Ute av stilling.
Og jeg ser en hale.
- Herregud. Hva er det som foregår? - Jeg må være ærlig.
Det har oppstått en komplikasjon. Jeg må snu babyen.
- Det går bra. - Dette blir verre og verre.
Uansett hva dere pønsker på, etterlater jeg henne ikke sånn.
Gjør nytte for dere og hold henne rolig. Kom igjen.
OK. Se på meg. Kan du se på meg?
Se her. Se her. Greit. Én, to, tre.
Nå kan dere se.
- Unnskyld. Jeg vet at de er ekle. - De er ikke ekle.
De er råkule.
Theo. Du er som oss, du.
- Du er kjempeflink. Husk å puste. - Klapp igjen!
- Press for meg. - Nesten, nå.
Press én gang til. Sånn, ja!
Én gang til. Sånn, ja. Bra!
- Sånn, ja. Hold ut! - Jeg skal aldri få barn.
Sånn, ja. Én gang til. OK? Én, to, tre. Kom igjen!
Ja! Ja!
Ja!
Gratulerer. Det er en gutt.
- Hva skal han hete? - Hieronimus.
- Han heter Hieronimus. - Det var et godt navn.
- Jeg vil nødig være ufølsom... - Jeg vet det. Vi inngikk en avtale.
Men én siste ting før jeg flyr dere dit.
Hvorfor var du bundet slik?
Gjorde foreldrene dine dette mot deg? For å skjule vingene dine?
- De ville hjelpe meg. - De gjorde deg vondt.
For å beskytte meg. Jeg hadde kvitta meg med dem om jeg kunne.
Hva annet gjør de for å beskytte deg?
Før hørte jeg hvor ting var.
De lærte meg å stenge det ute, så det gjør jeg ikke lenger.
Det er spesialferdigheten din.
Hvis du virkelig konsentrerer deg, kommer det nok tilbake. Sånn her.
OK.
- Unnskyld. Var sikker på at det funka. - Det er best sånn.
Pappa sier at det fins folk der ute som ikke liker unormale barn.
Selv om du tror at foreldrene dine hjelper deg, så er ikke dette greit.
Ingen skal ta fra oss det som gjør oss unike.
Det er for sent.
Hva mener du?
Broren min...
De skal gjøre ham normal.
- Vil du at jeg skal... - Hva? Nei!
- Slapp av. - Du kan ikke gjøre det mot barnet!
Dette er min familie! Ikke bland dere, ellers får dere ikke skyss noe sted!
Beklager.
Men jeg skader ikke dette barnet.
- Da tar jeg sjansen og gjør det selv. - Nei!
- Nei!
Vent!
Vent! Ikke skad ham!
Theo! Hva er det du gjør? Dekk deg til!
Pappa! Vær så snill.
Du er glad i dem, men de vil bare hate seg selv om du gjør dem til noe de ikke er.
Ven...
Denne familien hjalp oss. Det hadde de ikke vært nødt til, men de gjorde det.
Og som resultat av det har vi fått en nydelig sønn.
Vi må holde vår del av avtalen.
Vær så snill, vennen min.
Vent utenfor.
Du...
Bare husk at vi gjorde det rette.
Jeg håper at vi alle har tenkt å gjøre det rette.
Han ringer, ikke sant?
- Hva med flyet? - Glem flyet.
Den som sier hvor du er, får dusør, Gus.
Ven flyr oss ikke noe sted. Han prøver å angi deg.
Hei!
- Sværingen! - Fortsett, Sweet Tooth! Løp!
6 FOT UNDER KAFFEBRENNERI
DØDSGOD KAFFE
Theo?
Du må komme deg vekk. Pappa er kjempesint.
Han sa at du var slem, men jeg vet at det ikke er sant.
Ta varebilen. Den er ikke like kul som et fly, men dere må dra.
- Theo. Du må bli med oss. - Rolig nå, Gus.
- Vi kan ikke bare forlate ham her. - Jeg har en bror, kan ikke forlate ham.
Det kommer til å gå bra med oss.
- Pappa kommer. Dere må dra. - Theo? Brukte du evnene dine nå?
- Ja, jeg gjorde visst det. - Rått!
Kom igjen. Vi må vekk herfra. Gus!
Gi meg knyttneven. Det betyr "venner for alltid".
Theo!
- Kom! - OK.
Ikke la dem slippe unna!
- Kom igjen! - Kjør!
- Fort! Kom igjen! - Kjør!
Skynd deg!
Jeg tror at det kommer til å gå bra med dem.
Bli her.
Takk for at du ringte.
Jeg sa jo at hybriden kom seg unna.
Men du skal hjelpe oss med å finne ham igjen.
Kirka.
Hvem er han?
Tekst: Fredrik Island Gustavsen