‫ברוכים הבאים לסיפון.‬
‫אני קפטן סטאפורד.‬
‫עכשיו...‬
‫אני יודע שעברתם הרבה.‬
‫כולנו חווינו לא מעט אובדן וטרגדיה.‬
‫אבל כל זה משתנה היום.‬
‫כי היום אנחנו בדרך לקנדה.‬
‫אין דרך לדעת מה מחכה לנו.‬
‫אבל כרגע, אנחנו בטוחים.‬
‫אז תחייכו, חבקו את מי שעומד לצידכם,‬
‫ובואו נכבד את זכרם של אלה שאיבדנו בדרך,‬
‫בכך שנעשה את הדבר היחיד‬ ‫שהם היו רוצים שנעשה עכשיו שהגענו עד כה.‬
‫לחגוג!‬
‫כן!‬ ‫-מוזיקה, די-סי!‬
‫כולנו רוצים שיזכרו אותנו בדרך כלשהי.‬
‫השאלה היא תמיד איך.‬
‫איך היינו רוצים שיזכרו אותנו?‬
‫כצועדים בחן אל הלילה?‬
‫או כנושאים את משקל העולם על גבינו?‬
‫איך שלא יהיה, דבר אחד בטוח.‬
‫כשאנחנו עוזבים את העולם הזה‬ ‫כולנו רוצים לדעת שעשינו משהו טוב.‬
‫שלחיים שלנו באמת הייתה משמעות.‬
‫- סוויט טות': נער עם קרניים -‬
‫הגענו!‬
‫בדיוק בזמן.‬
‫שלום!‬
‫עכשיו היד השנייה.‬
‫שתיים, שלוש...‬
‫איפה כולם?‬
‫אולי לא כדאי שנהיה פה.‬ ‫-כן, לגבי זה...‬
‫אנחנו לא הולכים לשום מקום.‬
‫נראה שהם עשו מסיבה.‬
‫מה, וכולם פשוט התחפפו?‬
‫אולי הם ישנים בתאים שלהם.‬
‫כולל כל הצוות?‬
‫אנחנו לא זזים. המנוע כבוי.‬
‫אני הולך להעיף מבט, לראות מה קורה.‬
‫אתם שניכם, אל תזוזו.‬
‫אני אדאג לו.‬
‫הלו? יש כאן מישהו?‬
‫חשבתי שאמרתי לכם לא לזוז. לכו חזרה.‬
‫אבל מה יש?‬ ‫-מה קרה?‬
‫אסור לנו להיות כאן. בואו.‬
‫מה מצאת?‬
‫קדימה, גאס, לשם.‬
‫תמשיך, גאס. קדימה.‬
‫ג'פ, מה קרה? מה מצאת?‬
‫החולי כאן בספינה, נכון? נחשפת?‬
‫אני לא יודע.‬
‫די חשוב לדעת אם...‬ ‫-אמרתי שאני לא יודע!‬
‫דבר אחד בטוח, אנחנו לא יכולים להישאר כאן.‬ ‫אין אוכל, אין מים.‬
‫שום דבר מזה לא משנה אם לא נוכל...‬ ‫-שום דבר מזה לא משנה אם נחשפת.‬
‫לא נחשפתי!‬
‫בסדר? אני בסדר.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫ג'פ?‬
‫אני לא יכולה לעצור את הדימום.‬
‫אני מצטערת.‬
‫לא קלטתי שזה בן כלאיים.‬
‫ומה אם הוא לא היה? אז מה?‬
‫פגעת בבן שלי.‬
‫תני לי סיבה אחת לא לפגוע בך.‬
‫רוזי.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫דאגתי לך נורא.‬
‫רגע אחד אנחנו מדברות,‬ ‫פתאום אני לא יכולה לתפוס אותך. איפה הוא?‬
‫איפה הוא, רוזי? הילד אייל.‬
‫נמצא אותו, כי עכשיו היא בידינו.‬
‫נערה אחת קטנה?‬
‫היא הייתה איתם.‬ ‫היא יכולה להגיד לנו בדרך לאן הם.‬
‫אולי אני אמשיך מכאן? את תטפלי בבן שלך.‬
‫בואו ניקח את האורחת החדשה שלנו לבית.‬
‫נקשקש קצת.‬
‫חייבים להזיז את הספינה הזו.‬ ‫-הוא צודק.‬
‫איך נעשה את זה?‬
‫אחד מאיתנו יצטרך להגיע לגשר,‬
‫ואז אולי נוכל להתניע את המנוע.‬
‫יש רק בעיה אחת קטנה בתוכנית שלך.‬
‫החולי עדיין שם.‬
‫טוב, אנחנו חייבים לעשות משהו.‬
‫מה הקטע עם ה"אנחנו"?‬
‫היה לך מזל שהגעת לכאן.‬
‫זה אתה שהיית צריך להישאר בחוף, לא האחיות.‬
‫אני כאן בשביל גאס.‬
‫אל תזיין לי בשכל לגבי גורל שוב.‬
‫גאס?‬
‫לא, חכה! לא!‬
‫רגע, מה אתה עושה?‬
‫אני הולך לגשר לגלות מה קרה.‬
‫גאס, תקשיב. אתה לא יכול.‬
‫אני היחיד שיכול. אני לא יכול לחלות, זוכר?‬
‫אולי לא, אבל הפרחים הסגולים יטריפו אותך.‬
‫אני איזהר. מבטיח.‬
‫סוויט טות'...‬
‫פשוט תסמוך עליי, בסדר?‬
‫אני אגלה מה קורה.‬
‫נסו לא להרוג זה את זה עד שאחזור.‬
‫הוא יהיה בסדר.‬
‫יש לך מושג מה הוא יראה שם?‬
‫מה גרוע יותר?‬
‫שגאס יראה מוות,‬
‫או מוות?‬
‫- יציאה -‬
‫- לב הספינה -‬
‫- לבן שלי‬ ‫באהבה מאבא -‬
‫הלו?‬
‫יש שם מישהו?‬
‫שמישהו יענה בבקשה.‬
‫הלו?‬
‫תודה לאל.‬
‫חשבתי שאני היחיד שנשאר.‬
‫מי אתה?‬
‫אני גאס.‬
‫מי אתה?‬
‫דרווין. הקצין הראשון.‬
‫איפה אתה?‬
‫בתא שלי.‬
‫כנראה שהצלחתי לחזור לכאן איכשהו.‬
‫השתכרתי מאוד אתמול בלילה והתעלפתי,‬
‫וכשהתעוררתי הבוקר...‬
‫לא היה אף אחד.‬
‫בגלל החולי.‬
‫כן.‬
‫כנראה שזו הסיבה שאני עוד בחיים.‬
‫ואתה?‬
‫איך אתה עדיין בחיים?‬
‫אני חסין.‬
‫אתה בן כלאיים.‬
‫כן.‬
‫התגנבתי לספינה.‬
‫אני מחפש את אימא שלי.‬
‫היא נמצאת בעיירה בקצה העליון של אלסקה.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫אתה היחיד על הספינה שבטוח לחלוטין.‬
‫מה שאומר שאני יכול לתקן הכול.‬
‫אבל אזדקק לעזרתך. אני מנסה למצוא את הגשר‬
‫כדי להבין למה המנוע כבה.‬
‫אתה יכול להגיד לי מה אני מחפש?‬
‫כן. האמת שאני יכול.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫אולי באמת נצא מזה בחיים.‬
‫אנחנו נצא מזה בחיים.‬
‫כן.‬
‫בסדר, גאס.‬ ‫תמצא את המדרגות הקרובות ותתחיל לעלות.‬
‫אל תשבי ככה סתם, חמודה.‬ ‫את בטח מורעבת אחרי המסע הארוך שעברת.‬
‫אני לא רעבה.‬
‫ואני לא אוכלת חזיר.‬
‫טוב, לפחות תטעמי את לחם התירס.‬
‫השף שלי ארלו זכה בתחרות הבישול בסאות'ווסט‬ ‫חמש שנים ברציפות.‬
‫אני מבטיחה לך שלא טעמת משהו כזה קודם.‬
‫את מבזבזת את זמנך.‬
‫אני לא אדבר.‬
‫מסכנה שכמותך.‬
‫היית... מה,‬
‫בת חמש כשכל זה התחיל?‬
‫מעולם לא הרגשת איך החיים נראו לפני כל זה.‬
‫בזמנו...‬
‫החיים היו נפלאים.‬
‫אנשים היו אנשים.‬
‫תני לי לנחש, את מנסה‬ ‫להחזיר לעולם את ה"אנשים"?‬
‫נכון מאוד.‬
‫רואה? ידעתי שאת חכמה.‬
‫אם היית מכירה אותי באמת,‬
‫היית יודעת שזה בזבוז זמן.‬ ‫-אני מכירה אותך, בקי.‬
‫או שאקרא לך דוב?‬
‫המנהיגה לשעבר של צבא החיות?‬
‫המגינה על כל בני הכלאיים.‬ ‫מלבד הנכד שלי, כמובן.‬
‫ממש פגעת בו.‬
‫את שומעת אותו?‬
‫מיילל בכזה כאב וסבל?‬
‫יפתיע אותי אם הוא ישרוד את הלילה.‬
‫לא יכולת להתאפק.‬
‫כעסת, היית מבולבלת.‬
‫ואני מבינה למה.‬
‫מאז שההורים שלך מתו,‬
‫חיפשת את הדבר היחיד‬ ‫שתמיד רצית אבל לא הצלחת למצוא.‬
‫משפחה.‬
‫את רוצה משפחה, בקי, בדיוק כמו כולנו.‬
‫אבל מגיע לך הרבה יותר‬ ‫מהכנופייה העלובה שהסתובבת איתה.‬
‫מגיעה לך משפחה אמיתית.‬
‫כזו שתאהב ותזכור אותך.‬
‫וזה אומר ללדת ילדים בשר ודם.‬
‫את יודעת מה אומרים. דם סמיך ממים.‬
‫מה כל כך מצחיק, מותק?‬
‫את יודעת, הבנת את האמרה הזו לא נכון.‬
‫מכיוון שאת יודעת עליי כל כך הרבה,‬
‫את ודאי יודעת גם‬ ‫שההורים שלי היו פרופסורים.‬
‫אנשים ממש חכמים.‬
‫יום אחד, כשהייתי קטנה,‬ ‫אמרו לי שתהיה לי אחות קטנה.‬
‫את מבינה, אני אומצתי.‬
‫הם אמרו לי את האמרה הזו.‬
‫"דם סמיך ממים."‬
‫אבל הם הסבירו‬ ‫שאנשים תמיד מבינים אותו לא נכון.‬
‫ב"מים" הכוונה למים ברחם.‬
‫משפחות שקשורות באמצעות לידה.‬
‫אבל דם...‬
‫דם פירושו קשרים שנרקמים בקרב.‬
‫זה אומר שמערכות היחסים שאנחנו בוחרים‬ ‫חזקות יותר מאלה שנולדנו אליהן.‬
‫תמיד תהיתי למה הביטוי‬ ‫הזה תמיד דבק בי, מגיל צעיר כל כך.‬
‫מה מלהיב אתכם כל כך?‬
‫אבל עכשיו אני יודעת.‬
‫זה כדי שאוכל להיות כאן עכשיו‬ ‫כדי לזהות את הבורות שלך.‬
‫אני לא חושבת שאת מבינה‬ ‫מי עומדת מולך, מתוקה.‬
‫אני תמיד מקבלת מה שאני רוצה.‬
‫ובדרך זו או אחרת, את תעזרי לי‬ ‫למצוא את החרא הקטן הזה.‬
‫השאלה היחידה היא,‬ ‫האם תעשי את זה בדרך הקלה או בדרך הקשה?‬
‫תחשבי על זה.‬
‫אבל לא יותר מדי זמן.‬
‫יש עוויתות?‬
‫הייתי אומר לך אם היו.‬
‫גם אם זה הזמן שלך, אל תדאג.‬
‫אני אדאג לו.‬
‫מה לעזאזל זה אמור להביע?‬
‫כבר אמרתי לך.‬
‫לא נועדתי למות במסע הזה.‬
‫ואני כן?‬
‫טוב...‬
‫ראיתי איך אתה זז‬
‫כשאף אחד לא מסתכל.‬
‫חיית חיים קשוחים.‬
‫אפילו לפני הקריסה.‬
‫אם החולי לא יתפוס אותך...‬
‫פציעות הקרב שלך בטח יתפסו.‬
‫מה?‬
‫לא, אני רק...‬
‫פתאום חשבתי על זה‬ ‫שקפטן ג'יימס ת'אקר נסע לאלסקה‬
‫לפני כמעט מאה שנה בתקווה לשנות את העולם.‬
‫והנה אנחנו עכשיו,‬
‫מפליגים צפונה כמוהו,‬
‫למקום שבו הכול התחיל.‬
‫תגיד לי, זה צירוף מקרים או גורל?‬
‫לא זה ולא זה.‬
‫אנשים רוצים לחשוב שיש משהו גדול מהם‬ ‫כדי שהם יוכלו להתמודד עם זה,‬
‫או להבין את זה.‬
‫אבל בהתחשב בדברים שראיתי,‬ ‫אני יודע שזה הכול שטויות.‬
‫אין דבר כזה אגדות.‬
‫ובכל זאת, אתה מקווה‬
‫שילד קטן עם קרני אייל‬
‫יישאר ילד תמים לנצח.‬
‫עכשיו, מר ג'פרד,‬
‫הגורל איחד בינינו.‬
‫ומה אם אני אכניס‬ ‫את האגרוף שלי לגולגולת שלך?‬
‫איך היית קורא לזה?‬
‫לא הייתי. כי לא היית עושה את זה.‬
‫גאס לא היה סולח לך בחיים.‬
‫בן זונה!‬
‫בוא הנה!‬
‫אתה לא זוכר, נכון? נפגשנו. לפני עשר שנים.‬
‫על מה לעזאזל אתה מדבר?‬ ‫-קרסנט סיטי!‬
‫בית החולים הלב הקדוש!‬
‫היינו ביחד במעלית.‬
‫העולם התחיל להתפרק.‬
‫ואשתך בדיוק ילדה בן.‬
‫אז תגיד לי.‬
‫הצלחתי לשכנע אותך לחזור אליו?‬
‫הצלחתי. אני בגשר.‬
‫טוב, תחפש את יומן הקפטן.‬
‫זה ספר שהוא כותב בו את ההערות שלו.‬ ‫אני מקווה שדרכו נוכל לגלות מה קרה.‬
‫גאס?‬
‫מצאתי.‬
‫אני צריך שתקרא לי את שתי הרשומות האחרונות.‬
‫אתה יודע לקרוא, נכון?‬
‫כן, אני יודע לקרוא.‬
‫טוב, בוא נראה.‬
‫"1:14. החובש קראוויי מודיע לי‬
‫"שהנוסעת קינטנה סטנלי חיובית ליום הדין."‬
‫האישה בכובע הירוק.‬
‫"1:55. ארבעה נוסעים נוספים חיוביים.‬
‫"הצוות שלי ואני עושים מה שאפשר."‬
‫"5:31, הנוסעת סטנלי הלכה לעולמה,‬
‫"אנשיי זרקו את הגופה לים לפקודתי,‬
‫"אבל אני חושש שהיא לא תהיה האחרונה."‬
‫"11:18 כבר יותר מחצי מהנוסעים נפטרו.‬
‫"גם כמה מאנשי הצוות שלי.‬
‫"זרקנו את גופות חסרי המזל לים,‬
‫"וכיביתי את המנוע.‬
‫"זה חייב להיפסק כאן.‬
‫"אסור לנו להגיע שוב ליבשה."‬
‫דרווין?‬
‫תמשיך.‬
‫תסיים.‬
‫"14:59 זה כבר כמעט הסוף.‬
‫"עשיתי כל מה שיכולתי.‬
‫"דרווין, נערי, אם אתה קורא את זה,‬
‫"אני מקווה שהגורל מצא דרך להציל אותך‬ ‫כשאני לא יכולתי.‬
‫"אני גאה בגבר שגדלת להיות."‬
‫הוא שם?‬
‫קפטן סטאפורד?‬
‫כן.‬
‫הוא היה חבר שלך?‬
‫כן.‬
‫יותר כמו אבא, למען האמת.‬
‫הוא לקח אותי תחת חסותו כשהייתי זקוק לזה.‬
‫קפטן סטאפורד נשמע כמו אדם טוב.‬
‫כן.‬
‫הוא היה.‬
‫ואנחנו צריכים לכבד את רצונו.‬
‫אסור לנו להפעיל מחדש את המנוע.‬
‫אבל הוא אמר שהוא מקווה שתמצא דרך לחיות.‬
‫"זה חייב להיגמר כאן."‬
‫אלה היו הפקודות האחרונות שלו,‬ ‫אני חייב לכבד אותן.‬
‫לא אמרתי לך‬ ‫למה אני מנסה למצוא את אימא שלי.‬
‫היא מדענית שמחפשת תרופה לחולי,‬
‫ואני אמור לעזור לה,‬ ‫אבל אני לא יכול אם אני לא יכול להגיע לשם.‬
‫אז אני זקוק לעזרתך‬
‫כדי לעזור לחברים שהשארתי מאחור.‬
‫ולך. כדי שאף אחד אחר‬ ‫כמו קפטן סטאפורד לא יצטרך למות.‬
‫אני מצטער, גאס.‬
‫אני לא יכול.‬
‫מה אם אני אסיים את מה שקפטן סטאפורד התחיל?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הוא קבר גופות בים.‬
‫נכון? כדי להיפטר מהחולי?‬
‫אני יכול לקבור את השאר.‬
‫אז לא יהיה עוד חולי על הסיפון.‬
‫אתה רק ילד, גאס.‬
‫אתה לא יכול.‬
‫אני חייב לנסות.‬
‫ואז תעזור לי?‬
‫בסדר.‬
‫אז זה היית אתה.‬
‫למה לא אמרת משהו קודם?‬
‫זה אף פעם לא הרגיש כמו הרגע המתאים.‬
‫זה היה היום הכי גרוע בחיים שלי.‬
‫זה היה יום קשה גם בשבילי.‬
‫זה היה היום שבו הבנתי‬
‫שאני לא יכול לעזור לאנשים יותר,‬ ‫שאני לא יכול לרפא אותם,‬
‫לשפר את מצבם.‬
‫אחרי זה, פשוט צפיתי באנשים מתים.‬
‫איבדתי את עצמי באותו יום.‬
‫ואיבדתי את אשתי.‬
‫למרות שלקח לי הרבה זמן להבין את זה.‬
‫הרגע הזה במעלית...‬
‫פחדתי...‬
‫שלא היו לי את הכלים להיות אבא. אבא טוב.‬
‫אז היססתי.‬
‫ובגלל זה גם אני איבדתי את אשתי.‬
‫ואת הבן שלי.‬
‫אבל...‬
‫גאס החזיר אותי‬
‫כשחשבתי שאין דרך חזרה.‬
‫אתה לא רואה?‬
‫אין צירופי מקרים.‬
‫אתה ואני כאן,‬
‫עשר שנים מאוחר יותר, שוב יחד,‬
‫כנגד כל הסיכויים...‬
‫בגלל גאס.‬
‫עכשיו תגיד לי.‬
‫אתה עדיין חושב שזה הכול סתם בולשיט?‬
‫או שזה משהו מעבר?‬
‫אני מצטערת.‬
‫ז'אנג רוצה לדעת‬ ‫אם הבחורה כבר שינתה את דעתה.‬
‫טוב, אז כנראה שבדרך הקשה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מה נראה לך שאני עושה? אני מוציא אותך מכאן.‬
‫אני לא מבינה. איך בכלל...‬
‫נפצעתי בקרב בגן החיות.‬
‫אבל הצבא של ז'אנג מצא אותי ואסף אותי.‬
‫למה אתה עוזר לי?‬
‫לא יכולתי סתם לתת להם לענות אותך,‬
‫אפילו אם זה לא הסתדר בינינו.‬
‫ילד האייל הזה,‬ ‫הוא זה שחיפשת בגן החיות, נכון?‬
‫היינו בדרך לאלסקה כדי למצוא את אימא שלו.‬
‫אני שמח שמצאת אותו.‬
‫קדימה.‬
‫טוב, יש עוד רכב אחד בכביש,‬ ‫אבל אף אחד לא שומר עליו.‬
‫לעזאזל! קדימה.‬
‫אין כמו ניסיון בריחה כדי להוסיף קצת פלפל.‬
‫מה שמך שוב, בחור צעיר?‬
‫ג'ורדן.‬
‫ובכן, ג'ורדן, אתה ממש מתחיל‬ ‫להרוויח את לחמך.‬
‫סידרת אותי.‬ ‫-הם בדרך לאלסקה.‬
‫אמרתי לך, מותק, בדרך זו או אחרת,‬ ‫אני תמיד מקבלת מה שאני רוצה.‬
‫אלסקה, הא?‬
‫מקום פופולרי.‬ ‫תביא לי טלפון לווייני, בסדר, מותק?‬
‫הלו?‬
‫אם מישהו שם ויכול לשמוע אותי,‬ ‫אני חוששת שבעל הטלפון הזה נפטר.‬
‫האם את יודעת להגיד, במקרה, אם הוא נתקל‬
‫בד"ר גרטרוד מילר?‬
‫מי זו, לעזאזל?‬
‫נצא לדרך בבוקר.‬
‫אנחנו נוסעים לאלסקה.‬ ‫-מה יש באלסקה?‬
‫מתברר שהכול.‬
‫גאס, אתה שם?‬
‫אני כאן.‬
‫אני פשוט...‬
‫מצאתי את האנשים הראשונים.‬
‫אה.‬
‫מי הם היו?‬
‫כל מיני אנשים.‬
‫חקלאים, רתכים, פנסיונרים,‬
‫צעירים כמוני.‬
‫כל מי שעדיין רצה לחיות.‬
‫כלומר כולם.‬
‫כולם רוצים לחיות.‬
‫- הספר הזה שייך לג'סטין -‬
‫ג'סטין.‬
‫קראו לו ג'סטין.‬
‫אלה היו ילד ואבא שלו.‬
‫גאס?‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני לא יודע אם אני מסוגל לעשות את זה.‬
‫חשבתי שכן, אבל...‬
‫אני לא.‬
‫אתה לא חייב.‬
‫אני חייב.‬
‫אחרת ג'פ ימות.‬
‫החולי כאן בכל מקום,‬ ‫ואני מפחד שגם הוא יחלה.‬
‫ואז גם הוא ימות.‬
‫אז אני חייב למצוא את אימא שלי.‬
‫כי היא... אני לא יודע איך,‬ ‫אבל היא תמצא תרופה לחולי.‬
‫היא חייבת למצוא תרופה. חייבת.‬
‫ג'פ חבר שלך?‬
‫הוא איש גדול.‬
‫פשוט...‬
‫איבדתי כל כך הרבה אנשים.‬
‫פאבה, איימי, בקי וונדי...‬
‫אני לא יכול לאבד גם את ג'פ.‬
‫מוות זה הכי קשה לאנשים שממשיכים לחיות,‬ ‫כי אנחנו נותרים מאחור‬
‫רק עם זיכרונות של האנשים שאהבנו.‬
‫אבל הם כן יכולים להמשיך לחיות.‬
‫דרכנו.‬
‫אני יודע מה לעשות.‬
‫ג'סטין היה בן נפלא.‬
‫ילד שאהב מחנאות ולבלות בחוץ.‬
‫- יום הולדת שמח אבא -‬
‫ואבא שלו אהב אותו מאוד.‬
‫כריס היה אבא נפלא,‬ ‫והוא אהב את הבן שלו מאוד.‬
‫הם יצאו לכל מיני טיולים ביחד.‬
‫והם תמיד יהיו יחד.‬
‫והם תמיד יישארו בחיים‬ ‫אם נספר את הסיפור שלהם.‬
‫את הסיפורים של כולם.‬
‫לא הצלחתי למצוא את השמות של כולכם,‬
‫או הרבה מידע עליכם...‬
‫אבל לא ישכחו אתכם.‬
‫אני אזכור אתכם.‬
‫- קפטן נח סטאפורד -‬
‫סיימתי.‬
‫זהו זה.‬
‫גאס?‬
‫דרווין?‬
‫אייל, אה? לא הייתי מנחש.‬
‫כנראה שתורי לקיים את הצד שלי בעסקה שלנו.‬
‫בוא נתניע את המנוע ונצא לדרך צפונה.‬
‫אימא שלך מחכה.‬
‫בסדר.‬
‫על החיים ועל המוות.‬
‫הוא באמת הצליח.‬
‫ברור שהוא הצליח.‬
‫צדקת.‬
‫לגבי מה?‬
‫הרבה דברים.‬
‫ייקח לי כמה דקות לקבוע מסלול וכל זה.‬
‫תודה.‬
‫שעזרת לי.‬
‫לא, גאס.‬
‫תודה לך.‬
‫אני כבר חוזר. אני צריך להראות לך משהו.‬
‫ג'פ!‬ ‫-גאס!‬
‫הכול בסדר, ילד?‬
‫כן. אתם יכולים לצאת. כבר אין חולי.‬
‫בואו, אני רוצה להכיר לכם מישהו.‬
‫דרווין. אני רוצה שתכיר את חבריי,‬ ‫ג'פ וד"ר סינג.‬
‫דרווין?‬
‫גאס.‬
‫היי, גאס.‬
‫מתברר שאני לא הניצול היחיד אחרי הכול.‬
‫אני פשוט האדם שהחזיק מעמד הכי הרבה זמן.‬
‫כיוונתי את הספינה לכיוון צפון אלסקה.‬
‫- אגוואגניאגוויק, אלסקה -‬
‫אתה אמור להגיע תוך יומיים.‬
‫אני רק מצטער‬ ‫שאני לא יכול לסיים איתך את המסע.‬
‫אבל עליי לבצע את פקודותיו של קפטן סטאפורד‬
‫ולוודא שהחולי לא יגיע ליבשה.‬
‫- הקצין הראשון‬ ‫דרווין קרוזו -‬
‫אז כנראה שאתה הקפטן עכשיו.‬
‫תודה, גאס.‬
‫אני מקווה שתמצא את אימא שלך‬ ‫ותציל את החברים שלך.‬
‫להתראות.‬
‫דרווין.‬
‫אימא כאן. היי...‬
‫סיימנו כאן. בואו נחזור למטוס.‬
‫מה עם זאתי?‬
‫תביאו אותה.‬
‫אבל תשאירו אותו. הוא יאט אותנו.‬
‫היי...‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫אתה בסדר.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫יהיה... יהיה בסדר.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫- טקסס -‬
‫היי! תהיו בשקט, כלבים!‬
‫נדע מיד.‬
‫דוב?‬
‫ונדי?‬
‫אני יודע שאתן בטח לא שומעות, אבל...‬
‫אבל רק רציתי להודיע לכן שהגענו לסירה.‬
‫אני ממש מקווה שאתן בסדר,‬ ‫ושתוכלו לחזור לאחרים.‬
‫וברגע שנמצא את בירדי נחזור להיות איתכם.‬
‫בסדר?‬
‫טוב, ביי.‬
‫חדשות טובות, מר ג'פרד.‬
‫אתה לגמרי נקי מהחולי.‬
‫משהו השתנה בים באותו יום.‬
‫אצל הצעיר...‬
‫גאס.‬
‫ואצל האיש הגדול.‬
‫אתה רוצה לדבר על משהו?‬
‫רק רגע של קרבה עם הצד השני‬ ‫הספיק בשביל לעשות את זה.‬
‫הלו, יש שם מישהו?‬
‫כן, אנחנו כאן.‬
‫שם ומיקום, בבקשה.‬
‫אני לא יודע איפה אנחנו,‬ ‫איפשהו באמצע האוקיינוס.‬
‫קוראים לי גאס.‬
‫גאס של בירדי?‬
‫מה?‬
‫רגע, מאיפה את מכירה את בירדי? מי את?‬
‫שמי סיאנה, גאס.‬
‫אני חברה של אימא שלך.‬
‫ואם אתה מצליח ליצור איתנו קשר זה אומר‬
‫שאתה במרחק יומיים בלבד.‬
‫התחנה הבאה, אלסקה.‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬