Ласкаво просимо на борт.
Я капітан Стаффорд.
Що ж,
я знаю, вам чимало довелося пережити.
Усі ми пережили більше втрат і горя, ніж мали б.
Але сьогодні все зміниться.
Бо сьогодні ми пливемо до Канади.
Хтозна, що нас чекає попереду.
Але зараз ми в безпеці.
Тож усміхніться і обійміть свого сусіда.
Вшануймо пам'ять тих, кого ми втратили на цьому шляху,
і зробімо те, що вони хотіли б, аби ми зробили, діставшись аж сюди.
Відсвяткуймо.
- Так! - Музику, Ді-Сі!
Усі ми всі хочемо, аби нас запам'ятали.
Питання в тому, як саме.
Як ми хочемо, щоб нас запам'ятали?
Сказавши смиренно прощавай?
Чи пронісши тягар світу на своїх плечах?
Хай там як, одного не заперечиш.
Усі ми хочемо знати, що пішли зі світу, роблячи щось хороше.
Що наше життя справді щось означало.
ЛАСУН
Нам вдалося!
Якраз вчасно.
Агов!
Тепер другу руку.
Два, три...
А де всі?
- Може, нам не варто потикатися. - Так, до речі...
Шляху назад немає.
Схоже, вони влаштували велику вечірку.
І всі просто накивали п'ятами?
Може, відсипаються по своїх каютах.
Разом з екіпажем?
Ми стоїмо. Двигун не працює.
Я тут трохи роззирнуся. Погляну, у чому річ.
А ви нікуди не йдіть.
Я за ним нагляну.
Агов? Є тут хтось?
Я ж казав зачекати. Розверніться.
- Що сталося? - Що таке?
Нам сюди не можна. Ходімо.
Що ти знайшов?
Нумо, Ґасе, спускайся.
Не зупиняйся, Ґасе.
Джеппе, що сталося? Що ти знайшов?
На кораблі Неміч, так? Ти міг заразитися?
Я не знаю.
- Ми маємо знати, чи міг ти... - Я сказав, не знаю.
Одне точно — треба вшиватися. Тут ні їжі, ні води.
- Це не має значення, якщо... - Не має значення, якщо ти міг заразитися.
Я не міг!
Ясно? Я в порядку.
Звідки тобі знати?
Джеппе?
Я не можу зупинити кровотечу.
Вибач.
Я не знала, що він гібрид.
А якби він не був гібридом? Що тоді?
Ти скривдила мого сина.
Дай мені хоч одну причину не скривдити тебе.
Роузі.
Що ти тут робиш?
Я так за тебе розхвилювалася.
Ти раптом перестала брати від мене трубку. Де він?
Де він, Роузі? Хлопчик-олень.
Ми його знайдемо, бо спіймали її.
Дівчинка-підліток?
Вона їхала з ними. Вона скаже нам, куди вони прямують.
Далі про все подбаю я. А ти наглянь за сином.
Проведіть нову гостю до будинку.
Нам з нею треба побалакати.
- Треба завести човен. - Він має рацію.
Як нам це зробити?
Хтось із нас має вийти на місток,
і тоді ми зможемо завести двигун.
У твоєму плані є маленька прогалина.
Неміч досі там.
Але ми мусимо щось зробити.
Звідки взялося «ми»?
Тобі пощастило, що ти тут.
Це ти мав залишитися на пляжі, а не сестри.
Я тут заради Ґаса.
Тільки не втирай знову про долю!
Ґасе?
Ні, стій! Ні!
Стій, що ти робиш?
Іду на місток, подивитися, що сталося.
Ґас, тобі туди не можна.
Я єдиний, кому можна. Я не можу захворіти, забув?
Навіть якщо так, фіолетові квіти тебе не пожаліють.
Я обережно. Обіцяю.
Ласуне...
Довірся мені, гаразд?
Я дізнаюся, що сталося.
Тільки не повбивайте один одного.
Він впорається.
Ти хоч уявляєш, що він там побачить?
Що гірше?
Щоб Ґас побачив смерть...
чи помер?
ВИХІД
СЕРЦЕ КОРАБЛЯ
МОЄМУ СИНУ З ЛЮБОВ'Ю, ТАТО
Прийом?
Мене хтось чує?
Будь ласка, скажіть щось.
Прийом?
Слава богу.
Я думав, що залишився сам.
Хто ти?
Я Ґас.
А ти хто?
Дарвін. Перший помічник.
Де ти?
У моїй каюті.
Мабуть, я якось пришкандибав сюди.
Учора я сильно напився і вирубився,
а коли прокинувся зранку...
нікого не стало.
Через Неміч.
Так.
Мабуть, саме тому я досі живий.
А ти?
Чому ти досі живий?
У мене імунітет.
Ти гібрид.
Так.
Я проліз потайки.
Я шукаю свою маму.
Вона в містечку на самій вершині Аляски.
Повірити не можу.
Ти єдиний на борту, кому нічого не загрожує.
Тобто я можу все полагодити.
Тільки допоможи мені. Я хочу знайти місток
і дізнатися, чому став двигун.
Ти знаєш, куди мені йти?
Так. Я знаю.
Трясця.
Можливо, нам таки вдасться вижити.
Ми обов'язково виживемо.
Так.
Гаразд, Ґасе.
Знайди сходи і підіймися нагору.
Не сиди гвіздком, сонце.
Ти, мабуть, страшенно голодна після такої довгої подорожі.
Я не голодна.
І я не їм свинину.
Скуштуй хоча б кукурудзяний хліб.
Арло п'ять років тримав титул найкращого шефа Південного Заходу.
Клянуся, ти такої смакоти ще не їла.
Ви марнуєте час.
Я нічого не скажу.
Бідолашна.
Тобі ж було
років п'ять, коли все почалося.
Ти навіть не знаєш, як люди жили до всього цього.
У ті часи...
життя було чудовим.
Люди були людьми.
Дозволь вгадати, ти хочеш повернути людей?
Саме так.
Бачиш? Я знала, що ти розумниця.
Якби ви мене знали, то знали б,
- що марнуєте час. - Я знаю тебе, Беккі.
Чи краще називати тебе Беар?
Колишня лідерка Армії тварин?
Захисниця всіх гібридів, окрім мого онука, звісно.
Ти добряче йому перцю всипала.
Ти його чуєш?
Як він виє від болю й страждань?
Я здивуюся, якщо він доживе до завтра.
Ти не могла інакше.
Ти розлютилася, розгубилася.
І я розумію чому.
Відколи померли твої батьки,
ти шукаєш те, чого завжди прагнула, але ніяк не могла знайти.
Я говорю про сім'ю.
Ти хочеш сім'ю, Беккі, як і всі ми.
Але ти заслуговуєш набагато більшого, ніж жалюгідна зграя, з якою ти вешталася.
Ти заслуговуєш на справжню сім'ю.
Яка любитиме і пам'ятатиме тебе.
А це означає мати дітей з власної плоті й крові.
Знаєш, як кажуть. Кров — не вода.
Що смішного, люба?
Ви неправильно зрозуміли цей вислів.
Якщо ви так багато про мене знаєте,
то мали б знати, що мої батьки були професорами.
Дуже розумними людьми.
Якось, коли я була маленькою, мені сказали, що в мене буде сестричка.
Розумієте, мене вдочерили.
Вони сказали ці слова.
«Кров — не вода».
Але пояснили, що їх завжди перекручують.
Вода означає утробні води.
Родичів за народженням.
А от кров...
означає зв'язок, загартований боєм.
Це означає, що стосунки, які ми обираємо, міцніші за ті, у яких ми народилися.
Я завжди дивувалася, чому цей вислів так рано засів у моїй пам'яті.
Хлопці, що вас так розбурхало?
Але тепер я знаю.
Щоб, сидячи зараз тут, я могла викрити ваше невігластво.
Схоже, ти не розумієш, з ким маєш справу, солоденька.
Я завжди отримую бажане.
Так чи інакше, а ти допоможеш мені знайти цього шмаркача.
Питання лише в тому, по-доброму чи по-злому?
Подумай як слід.
Але не затягуй.
Смикається?
Якби смикався, я сказав би тобі.
Навіть якщо настав твій час, не хвилюйся.
Я подбаю про нього.
Що це, в біса, значить?
Я вже казав.
Мені не судилося померти в цій подорожі.
А мені судилося?
Ну...
Я бачив, як ти рухаєшся,
коли ніхто не дивиться.
Ти пережив чимало жорстокості.
Ще навіть до Краху.
Якщо Неміч не забере тебе...
старі бойові травми доженуть, і то скоро.
Що таке?
Нічого, просто...
Я просто подумав, капітан Джеймс Такер приїхав на Аляску
майже століття тому з надією змінити світ.
А тепер ми
пливемо на північ, як він колись,
туди, де все й почалося.
Скажи мені, це збіг чи доля?
Ні те, ні інше.
Люди люблять вдавати, ніби керуються чимось більшим, щоб якось усе пережити,
щоб якось усе собі пояснити.
Але я побачив достатньо, щоб розуміти, що це лайно собаче.
У реальному житті казок не буває.
І все ж ти сподіваєшся,
що маленький хлопчик з оленячими рогами
назавжди залишиться невинною дитиною.
Отож, Джепперде,
нас з тобою звела доля.
А якби я протаранив твій череп кулаком?
Як би ти це назвав?
Ніяк. Бо ти не протараниш.
Ґас тобі не пробачить.
Сучий ти сину!
Іди сюди!
Ти не пам'ятаєш? Ми бачилися. Десять років тому.
- Що ти таке мелеш? - Кресент-Сіті!
Лікарня Святого Серця!
Ми їхали разом у ліфті.
Світ розвалювався.
Твоя дружина щойно народила сина.
Тож скажи мені.
Мені вдалося переконати тебе повернутися до нього?
Я дійшов. Я на містку.
Гаразд, пошукай журнал капітана.
Це така книга для записів. Надіюся, він пояснить нам, що сталося.
Ґасе?
Знайшов.
Прочитай мені кілька останніх записів.
Ти вмієш читати, так?
Так, я вмію читати.
Я починаю.
«1:14. Медик Каравей повідомив мені,
що в пасажирки Квінтени Стенлі позитивний тест на штам Судного дня».
Жінка в зеленій шапці.
« 1:55. Штам виявили ще в чотирьох пасажирів.
Ми з екіпажем робимо все, що можемо.
5:31. Пасажирка Стенлі померла.
За моїм наказом екіпаж опустив її тіло у воду,
але, боюся, вона не остання.
11:18. Померли понад половина пасажирів.
Кілька членів мого екіпажу також.
Ми опустили бідолашних за борт,
і я заглушив двигун.
Це має закінчитися тут.
Нам більше не можна виходити на сушу».
Дарвіне?
Читай далі.
До кінця.
«14:59. Кінець близько.
Я зробив усе можливе.
Дарвіне, мій хлопчику, якщо ти читаєш це,
сподіваюся, доля тебе вберегла, коли я не зміг.
Я пишаюся тим, ким ти став».
Він там?
Капітан Стаффорд.
Так.
Він був твоїм другом?
Так.
Він був мені за батька.
Узяв під опіку в скрутний для мене час.
Схоже, капітан був хорошою людиною.
Так.
Був.
Ми маємо виконати його бажання.
Ми не перезапустимо двигун.
Але він хотів, щоб ти знайшов спосіб вижити.
«Це має закінчитися тут».
Ось його останній наказ, і я мушу його виконати.
Я не казав тобі, чому хочу знайти маму.
Вона вчена і шукає ліки проти Немочі.
Я маю їй допомогти, але нічого не вийде, якщо я туди не дістануся.
Без твоєї допомоги
я не врятую друзів, яких покинув.
І тебе. Щоб більше ніхто не помер, як помер капітан Стаффорд.
Вибач, Ґасе.
Я не можу.
А якщо я закінчу те, що почав капітан Стаффорд?
Ти про що?
Він ховав тіла в океані.
Щоб позбутися Немочі, так?
Я можу поховати решту.
Тоді на борту не залишиться Немочі.
Ти лише дитина, Ґасе.
Ти не можеш.
Я мушу спробувати.
Тоді ти мені допоможеш?
Добре.
То це був ти.
Чому ти не сказав раніше?
Ніяк не траплялося нагоди.
То був найгірший день мого життя.
Для мене той день теж був важким.
Тоді я зрозумів,
що більше не можу допомогти людям, не можу їх вилікувати,
полегшити муки.
Відтоді я просто спостерігав, як люди гинуть.
Того дня я втратив себе.
І втратив дружину.
Хоча я ще довго цього не усвідомлював.
Тоді в ліфті...
я боявся.
Мені забракло духу, щоб бути татом, хорошим татом.
Тому я вагався.
Саме тому я також втратив дружину.
І сина.
Але
Ґас витягнув мене,
коли я думав, що шляху назад уже немає.
Хіба ти не розумієш?
Це все не випадково.
Ми з тобою тут,
через десять років, знову разом,
попри всі перешкоди...
через Ґаса.
Скажи мені.
Ти досі думаєш, що це лайно собаче?
Чи щось більше?
Вибач.
Чжан хоче знати, чи дівчина передумала.
Схоже, доведеться по-злому.
Що ти робиш?
А на що схоже? Я витягую тебе звідси.
Я не розумію. Як ти взагалі...
Мене поранили в битві за зоопарк.
Але армія Чжан знайшла мене й забрала.
Чому ти допомагаєш?
Я не дозволю, щоб тебе катували,
навіть якщо наші шляхи розійшлися.
Хлопчик-олень. Ти ж його шукала в зоопарку, так?
Ми їхали на Аляску, щоб знайти його маму.
Добре, що ви знайшлися.
Ходімо.
Гаразд. На дорозі ще один пікап, але за ним ніхто не стежить.
От лайно. Ходімо.
Маленька спроба втечі, щоб трохи оживити ситуацію.
Нагадай, як тебе звати, юначе.
Джордан.
Джордане, а ти починаєш відробляти своє.
- Ти мене підставив. - Прямують до Аляски.
Я ж казала, люба, що так чи інакше я завжди отримую бажане.
Аляска, так?
Популярна місцина. Дай-но мені супутниковий телефон.
Алло?
Якщо хтось мене чує,
боюся, власник цього телефону помер.
А ви часом не знаєте, він перетнувся
з докторкою Ґертрудою Міллер?
Хто ти, в біса, така?
Вирушаємо на світанку.
- Курс на Аляску. - А що на Алясці?
Виявляється, геть усе.
Ґасе, ти там?
Я тут.
Просто...
знайшов перших людей.
Ох.
Хто вони?
Тут зібралися різні люди.
Фермери, зварники, пенсіонери,
молоді люди, як я.
Кожен, хто хотів вижити.
Тобто всі.
Усі хочуть жити.
ЦЯ КНИГА НАЛЕЖИТЬ ДЖАСТІНУ
Джастін.
Його звали Джастін.
Тут хлопчик і його тато.
Ґасе?
Ти в порядку?
Я не знаю, чи зможу.
Я думав, що зможу, але...
я не можу.
Ти не мусиш.
Я мушу.
Інакше Джепп помре.
Неміч усюди, і я боюся, що він заразиться,
і тоді він теж помре.
Тому я маю знайти маму.
Бо вона... Не знаю як, але вона знайде ліки проти Немочі.
Вона мусить її знайти. Мусить.
Джепп твій друг?
Він Здоровань.
Просто
я багатьох втратив.
Паббу, Еймі, Беккі та Венді...
Я не можу втратити ще й Джеппа.
Смерть найсильніше б'є тих, хто житиме далі, бо ми залишаємося
з нічим, крім спогадів про тих, кого любили.
Але вони можуть жити далі.
Через нас.
Я знаю, що робити.
Джастін був чудовим сином.
Він любив ходити в походи і гуляти на природі.
Тато дуже сильно його любив.
Кріс був чудовим батьком, він дуже любив свого сина.
Вони багато подорожували разом.
І вони завжди будуть разом.
І вони житимуть далі, якщо ми розповімо їхню історію.
Усі їхні історії.
Я не знайшов імена всіх
і небагато про вас дізнався...
але вас не забудуть.
Я пам'ятатиму вас.
КАПІТАН НОЙ СТАФФОРД
Я закінчив.
Я все зробив.
Ґасе?
Дарвіне?
Олень? Ніколи б не здогадався.
Тепер я маю виконати свою частину угоди.
Заведемо двигун і рушимо на північ.
Твоя мама чекає.
Гаразд.
Пан або пропав.
Йому справді вдалося.
Певна річ.
Твоя правда.
Про що?
Про багато всього.
Мені треба кілька хвилин, щоб задати напрям і всяке таке.
Дякую.
Що допоміг.
Ні, Ґасе.
Тобі дякую.
Я зараз. Хочу щось тобі показати.
- Джеппе! - Ґасе!
Усе гаразд, малий?
Так. Тепер можна виходити. Немочі більше немає.
Ходімо, я хочу вас з деким познайомити.
Дарвіне, познайомся з моїми друзями Джеппом і доктором Сінгхом.
Дарвіне?
Ґасе.
Привіт, Ґасе.
Схоже, я не єдиний, хто вижив.
Я просто протримався найдовше.
Я задав кораблю курс на північну Аляску.
Ви дістанетеся туди за два дні.
Мені шкода, що я не допливу туди з тобою.
Але я маю виконати наказ капітана Стаффорда,
щоб Неміч більше не потрапила на сушу.
Схоже, тепер ти капітан.
Дякую, Ґасе.
Надіюся, ти знайдеш маму і врятуєш друзів.
Бувай.
Дарвін.
Мама тут. Гей...
Ми закінчили. Повертаємося в літак.
А з нею що?
Візьміть з нами.
А його залиште. Він тільки нас затримає.
Гей...
Вибач.
Мені дуже шкода.
Усе добре.
Усе буде добре.
Усе... Усе буде добре.
Усе буде добре.
ТЕХАС
Гей! Тихіше там, дворняги.
Зараз усе дізнаємося.
Беар?
Венді?
Знаю, ви, мабуть, мене не чуєте, але...
Я просто хотів сказали, що ми сіли на човен.
Сподіваюся, з вами все добре і ви зможете повернутися до решти.
Ми повернемося до вас, коли знайдемо Бірді.
Гаразд?
Усе, бувайте.
Гарні новини, Джепперде.
Неміч тебе не зачепила.
Того дня в океані щось змінилося.
Для хлопчика...
Ґасе.
...і для Здорованя.
Може, ти хочеш про щось поговорити?
Треба було лише зустрітися з потойбічним.
Прийом, тут хтось є?
Так. Ми тут.
Ім'я та локацію, будь ласка.
Я не знаю, де ми. Десь посеред океану.
Мене звати Ґас.
Ґас Бірді?
Що?
Зачекайте. Звідки ви знаєте Бірді? Хто це?
Мене звати Сіана, Ґасе.
Я подруга твоєї мами.
Якщо сигнал дійшов до нас, значить,
вам усього кілька днів дороги.
Наступна зупинка — Аляска.
Переклад субтитрів: Софія Семенко