Kapten James Thacker var en vetgirig man.
Innan allt hände hade han hela sitt liv följt vetenskapens rön.
Men när dagarna blev kallare
och natten aldrig tog slut
upptäckte han något annat.
Något som vetenskapen aldrig skulle kunna förklara.
Vad gjorde du i grottan?
JORDENS BLOD
Vad finns i grottan?!
Visst finns det ingen ungdomens källa där, James?
Det är så mycket mer än det, Burke.
Det är jordens blod, och vi måste omedelbart dela det med resten av världen.
Nej.
Vad håller du på med?
Du har dragit en förbannelse över oss.
Vi gör det som måste göras för att rädda världen.
Gift.
Nej, du får inte! Snälla!
Vi måste segla hem!
Du får inte förhindra det. Jag tillåter det inte!
Det måste ta slut här.
Nej, Burke. Det har bara börjat.
Snart ska hela världen få kännedom om mitt fynd.
Gus?
Gus!
Gus.
Kommer du?
Alaska!
- Vi har lyckats. - Det kan du ge dig fanken på.
Det trodde inte du.
- Inte allihop. - Kan ni klandra mig?
Allihop kom inte med.
Becky och Wendy klarar sig. Tro mig, de är tuffa.
Ju snabbare vi hittar din mamma, desto snabbare kan vi återse dem.
Känner du nåt, Gus?
Jag vet inte...
Det känns... bekant.
Det beror på att du är hemma. Det är här du kommer ifrån.
Eller ditt ursprung kommer ifrån.
De är här!
- Välkomna. Jag är... - Siana, kvinnan i radion.
Och du är Gus.
Nuka!
Förlåt, hon har aldrig träffat en annan hybrid.
Får jag se lillfingrarna?
Jag heter Aditya Singh och kolossen här heter Jepperd.
- Jag är smittfri. - Ni kommer i grevens tid.
När det är polarnatt är det lätt hänt att man villar bort sig.
Nåt har hänt med Birdie.
Visst?
Annars hade hon varit här.
Vi har mycket att berätta, Gus.
Men vi bör köra mot utposten. Det blåser upp till snöstorm.
Jag förklarar allt på vägen.
Du, är det okej?
Ja.
Det är jag. De är här.
Hjortpojken och de andra åkte iväg med en från utposten.
Han kommer nu.
Mamma, jag...
Ska hon...?
Det är bara förvärkar, tack och lov, men vi börjar få ont om tid.
- Vi måste fånga hjortpojken. - Då kanske du vill lyssna på mig nu.
Var inte näsvis mot mig, unga dam.
Din syster har inte tid och jag har inte tålamodet för det.
Som du vill.
Nå?
Vad ville du?
Vi har hjortpojken.
Tex såg honom, doktorn, och bjässen gå i land utanför stan.
De blev hämtade av nån från utposten.
- Jag och pojkarna hämtar dem. - Det gör ni inte alls.
Varför inte?
För att varje gång jag ber dig om nåt, kommer du tillbaka tomhänt.
Det måste skötas rätt.
Vi får bara en chans, så det blir jag som tar med dina pojkar.
Det börjar ändå bli dags för mig att umgås lite med barnbarnen.
Tänker du förklara varför du har släpat upp oss hit?
Det är här vi ska starta om världen.
Håll klaffen, byrackor!
Jösses, vad obehagliga de är.
Är vi klara att åka?
Då gör vi det!
Nu sitter det nog.
Och vart skulle jag ta vägen?
Kan jag få en jacka?
Ursäkta?
Kan jag få en jacka, tack?
Det är kallt.
Vad hände med din djurarmédräkt?
Den var säkert mysig. Den skulle du bra gärna vilja ha nu, va?
Bara lugn.
Zhang tänker inte att döda dig.
När hon har fått kläm på barnafödselgrejen
lär hon behöva alla människoflickor hon kan få tag på.
Förlåt, Jordan. Jag borde ha sagt som det var från första början.
Men jag visste inte om jag kunde lita på dig.
Vad hände med den gulliga killen som jag kastade macka med?
Det här är inte du.
Och själv då, "Björn"?
Jag trodde att Djurarmén skulle rädda hybrider, inte döda dem.
Jordan.
Rosie.
Jag visste inte att du var här.
Gå och tanka planet och salta startbanan.
- De sa att jag skulle vakta henne. - Och jag säger att du ska gå. Nu.
- Jag ville inte göra din pojke illa. - Sluta.
Men jag hade inget val.
Varför säger rädda människor alltid så?
Som om de plötsligt blivit oförmögna att tänka själva.
Jag försvarade min syster.
Hon är nånstans därute nu, alldeles ensam.
Men hon lever, och du och din mamma kommer aldrig att hitta henne.
Jag hade inget val.
Din syster kanske lever...
...men min son gör det inte.
Vad hette han?
Va?
Du måste ha gett honom ett namn.
För du älskade honom.
Som du älskar de andra tre.
Annars skulle du inte vara här.
Ginger skulle behöva din hjälp, Rosie.
Din mamma är inte här och jag kan inte sånt här.
Jag är inte klar här.
- Men din syster... - Din fru behöver dig.
Välkommen till utposten.
Ni ska få värma er. Sen lägger vi upp en plan för hur vi ska söka efter Birdie.
Milton sa att några från kontinenten var på väg.
Inte vilka som helst, Walt. Det här är Birdies grabb Gus.
- Trevligt att träffas. - Ni ska få göra er hemmastadda.
Du får inte ta med dem in. Vi har våra regler.
Jag kan reglerna, men vi måste hjälpa dem.
Vi har inte smittan.
Vi ska inte bli långvariga. Vi ska bara hitta pojkens mamma.
Det spelar ingen roll, för vi har varken plats eller mat nog.
Flytta på dig innan jag har räknat till tre,
annars åker alla dina fynd ut i snön och du åker med nästa trålare till Wisconsin.
- Jag kommer från Michigan. - Sak samma.
Flytta på dig, Walt!
Svårflörtat gäng.
Bry er inte om dem.
Vi ser sällan nya ansikten här.
- Hur länge har hon varit borta? - Fyra dagar.
Nuka och jag såg henne senast.
Vad är oddsen för att överleva därute ensam?
Birdie ger sig inte i första laget, vad det än gäller.
Det ligger i släkten.
Jag tog hit några av hennes saker för att se om de kunde leda mig nånvart.
Hennes älsklingsmugg.
Finns det nåt av nytta här, nåt som kan antyda var vi ska börja leta?
Som i grottan, menar du?
Säg där igen, isbjörnsflickan.
Polarräv.
- Sa du "grottan"? - Jag sa "grottan".
JORDENS BLOD
- Det är den. - Jag sa ju att den fanns.
Dr James Thackers dagbok...
Får jag se?
Vi är nära, Gus.
Birdie trodde att allt började där, hybriderna och smittan.
Och hon hade rätt. Jag tror att om vi hittar grottan...
...så hittar vi henne.
En sak till. En man följde efter henne.
Men jag tror att han jobbade för nån annan.
Zhang.
Då är hon inte långt borta. Det är bråttom. Vad vill du att vi gör?
Hur hittar vi grottan?
Här är utposten.
Jag vet att Birdie letade här, här och här utan resultat.
Vad är det här?
Gamla oljeledningar. De har varit ur bruk sen kollapsen.
Oljebolagen borde ha stött på eventuella grottor under prospekteringen...
Hörde ni det där?
Vadå?
Hörde ni inte?
Det lät som...
...hjärtslag.
Hör du det fortfarande?
- Nej, men jag hörde det när vi kom hit. - När du kom hit till Alaska.
Tror du...?
Det är en fyrsignal.
Som ska leda dig rätt.
- Till Birdie. - Ja.
Gör ett nytt försök.
Jag hör det inte.
Det är ingen fara. Du gör så gott du kan.
Nu hör han det...
Nu hör han det... Nu hör han det...
Sweet Tooth?
Är allt bra?
Vad är det?
Ditåt.
Vad finns där?
Oljeledningarna.
Och Renmannen.
- Vem är det? - En gammal sägen.
Hennes pappa brukade berätta den för henne.
Renhövdingen.
Det sägs att han har hjärtat utanpå bröstkorgen.
Folk påstår sig ha sett honom, men det ligger nåt i det hon säger.
Renarnas gamla vandringsstråk går där vid nod 18.
Då måste grottan finnas där.
Det gjorde du bra. Nu söker vi upp henne.
Om vi ska ut behöver ni ha varmare kläder.
Kom.
Det behöver vi verkligen.
Allt frigjordes när jag offrade hjorten.
Har vi tur hinner vi dit före ovädret.
Här, prova den här.
Och den där polarnatten?
Den börjar i natt. Det blir inte ljust igen på flera månader.
De här räcker ett tag.
Hoppas att ett tag räcker.
Vi får sällskap.
Det dundrar in bilar. Stanna däruppe.
Jag lämnar kanalen öppen.
- Hon har hittat oss, fast vi är häruppe! - Gus.
Vi kommer att ta oss till grottan, det lovar jag.
Nej, inte en gång till.
Nej, vi släpper inte in...
Ducka och var tysta!
I tio år har alla undrat vad som kom först,
hybriderna eller smittan?
Men den stora frågan är...
...var allt började.
Vi trodde alla att det var på Fort Smith, men nu vet jag till slut.
Allt började i Alaska.
Det som skapade smittan, och Gus.
Om han faktiskt var den första hybriden
så kom det som gjorde honom till den han är, det han har i blodet,
från nåt som forskarna påträffade där i isen.
"Jordens blod."
Det var det de hittade.
Som en ur-stamcell, nyckeln till allt.
Till botemedlet mot smittan.
Och till barnen.
Människobarn.
Inga fler hybrider.
Vem fan är du?
Vem jag är?
Jag kommer med ett förslag.
Jag och min man, frid över hans minne, hade länge en gemensam dröm.
Allt vi önskade oss var ett människobarnbarn, en arvtagare.
Vi sökte vida omkring för att finna ett sätt att få det,
och kanske rädda mänskligheten på kuppen.
Den här hjortpojken...
...och det som finns gömt i hans lilla skelett
är nyckeln till den drömmen.
Han är här.
Och en av er ska berätta för mig var.
För annars...
...får ni hälsa på mina barnbarn.
Som ni märker har de inte ärvt min charm.
Så hur ska ni ha det?
Ni har fem minuter på er.
Du måste härifrån.
- Var kommer vi ut? - Det gör vi inte.
Behöver du hjälp?
Lugn...
Ta det lugnt.
Vart ska du nånstans?
Kom hit.
Kom då, Björn.
Sluta, Jordan.
Jag trodde att du skulle göra motstånd.
Det har ju alltid varit din grej.
Jag är trött på att kämpa.
Men det är inte jag.
Wendy!
Jag är här.
Gus är också här. De behöver vår hjälp.
Då hjälper vi dem. Visa vägen.
Hur ska ni ha det? Nån av er måste veta nåt.
Låt oss vara!
- Lufttrummorna, mamma. - Vad är det med dem?
De leder ut till serviceluckan.
Därifrån kan vi följa oljeledningen till renstråket.
Hur tar vi oss till lufttrumman?
Det spelar ingen roll.
Den är för trång.
Inte för mig och Gus.
Nej...
- Nej, vi måste hålla ihop. - Sweet Tooth...
- Jag kan inte lämna dig. - Det kan du visst.
Gus måste ut härifrån, utan oss.
Gus har rätt. Vi måste hålla ihop.
Han behöver vår hjälp.
Nej, det gör han inte.
Han kommer att klara sig fint.
Det var inte jag som tog hit oss. Det gjorde du.
Jag känner på mig att du klarar det här också.
Vi tar inte farväl här.
Vi måste gå, Gus.
Följ ditt lilla hjärta.
Iväg med dig nu.
Nej, han får inte...
Nej... Nej!
Jag ska ju vara där med Gus i grottan!
Då får du göra som du har sagt åt oss att göra hela tiden.
Ha förtröstan.
- Stanna här. - Vart ska du?
Jag ska köpa Gus lite tid.
Han är inte här! Låt oss vara!
Ni får skylla er själva.
Vänta!
Tommy Jepperd...
Jag såg dig spela varje söndag.
Du kom väl knappast för att berätta var pojken är?
Jo.
Det ska jag berätta.
Långt härifrån.
Hitåt.
Och du gör bäst i att vända på klacken och åka hem till Texas.
Jaså?
Vad händer annars?
Vänta!
Stick härifrån, doktorn.
Han har rätt, ms Zhang.
Gus är långt borta.
Men jag kan berätta vart han ska.
Doktorn?
Vi trodde på dig, din förbannade...
Jag beklagar, mr Jepperd.
Men jag sa redan från början att jag skulle med hela vägen.
Till varje pris.
Lugn, lugn...
Ta med doktorn ut.
Bäst för dig att de dödar mig, doktorn.
Bäst för dig att de dödar mig!
O, ja.
Det ska vi, Tommy.
Släpp dem lösa!
Buss på!
Vargarna är lösa!
Kom!
- Ta honom! - Släpp mig!
Kom!
Vi måste ut!
Öppna dörrarna!
Pojkarna har vittring på hjortpojken. De sätter efter.
Var är vi?
Där!
Skynda dig!
Oljeledningen.
Kom!
Följ den hela vägen så kommer du till renstråket.
- Vänta, vart ska du? - Oroa dig inte för mig.
Leta rätt på din mamma, så hämtar jag min.
Dr Singh... Värst vad du är om dig och kring dig.
Jag är här av samma skäl som du.
Det förefaller som att vi har ett gemensamt öde.
Du ljög om ditt "botemedel" på djurparken, och nu har du förrått dina vänner.
Varför skulle jag tro på dig?
För att jag har dr James Thackers dagbok.
Jordens blod som du söker finns i den här grottan,
vilket också är dit Gus är på väg.
Dina resurser och svaren i den här boken ska leda oss till honom.
Då kanske jag bara dödar dig och tar dagboken.
Nej, för du behöver mig.
Bara jag vet vad som behöver göras när Gus har lett oss till grottan.
Allt frigjordes när jag offrade hjorten.
Allt frigjordes när jag offrade hjorten...
Försvinn!
Sluta!
Försvinn!
Låt honom vara!
Försvinn!
Sluta!
Undertexter: Karl Hårding