Капітан Джеймс Такер мав допитливий розум.
Перш ніж усе почалося, він присвятив науці ціле життя.
Але дні все холоднішали,
а ніч ніяк не закінчувалася,
і тоді він знайшов щось нечуване.
Щось, чого наука ніколи не змогла б пояснити.
Що ти робив у тій печері?
Що в печері?
Фонтану молодості не існує,
чи не так, Джеймсе?
Це щось значно більше, Берку.
Це Кров Землі,
і ми повинні негайно поділитися нею зі світом.
Ні.
Що ви задумали?
Ти прокляв нас усіх, Джеймсе.
- Ми робимо те, що мусимо... - Ні!
...щоб врятувати світ.
Отрута.
Ні, не пийте.
Благаю!
Ми мусимо вийти в море.
Ми мусимо відчалити.
Благаю. Ви цього не зупините!
Я вам не дозволю!
Це має закінчитися тут.
Ні, Берку. Усе тільки починається.
Скоро весь світ дізнається, що я знайшов.
ЛАСУН
Ґасе.
Ти йдеш?
Аляска.
Нам вдалося.
Твоя правда, малий.
А ти сумнівався.
Сумнівався, що допливуть усі.
Хіба ж я винен?
Допливли не всі.
За Беккі з Венді не переживай.
Повір мені. Вони не пропадуть.
Що швидше знайдемо твою маму, то швидше повернемося до них.
Ти щось відчув, Ґасе?
Я не знаю.
Тут якось... знайомо.
Бо ти вдома.
Ти звідси родом.
Або твій рід звідси родом.
Вони тут.
- Ласкаво просимо. Я... - Сіана, пані з рації.
А ти Ґас.
Нуко.
Вибач, вона ще не бачила інших гібридів.
- Можна ваші мізинці? - Так. Мене звати Адітья Сінгх.
А цей кремезний чолов'яга — Джепперд.
На щастя, я здоровий.
Що ж, ви якраз вчасно.
З настанням Полярної ночі тут легко загубитися.
З Бірді щось сталося.
Так?
Інакше вона приїхала б сюди.
Нам багато треба розказати, Ґасе.
Але спершу повернімося на Форпост.
Наближається хуртовина.
Я поясню все по дорозі.
Гей.
Усе гаразд?
Так.
Це я.
Вони тут.
Хлопчика-оленя і двох інших везе людина з Форпосту.
Починається. Уже.
Мамо, я...
Вона...
На щастя, це лиш перейми Брекстона-Гікса,
але часу в нас обмаль.
Треба спіймати оленя.
Тоді, може, ти захочеш почути, що я скажу.
Буду вдячна за зміну тону, юна леді.
У твоєї сестри немає часу, а в мене немає терпіння.
Добре.
То що?
У чому річ?
Хлопчик-олень у нас.
Текс бачив його, лікаря і кремезного на під'їзді до міста.
Хтось підібрав їх і везе у Форпост.
- Я візьму хлопців і схоплю їх. - Ні.
Чому?
Роузі, люба, щоразу, коли я тебе щось прошу,
ти приходиш з пустими руками.
Ми не можемо схибити.
Другого шансу не буде, тому твоїх хлопців візьму я.
До того ж, гадаю, мені пора провести трохи часу з онуками.
Ти так і не поясниш, чому притягнула нас аж сюди?
Тут ми перезапустимо світ.
Годі, довбані дворняги! Замовкніть!
Боже, які ж вони моторошні.
Хлопці готові. Рушаймо?
Тоді поїхали.
Думаю, уже досить.
Та й куди я, по-твоєму, дінуся?
Дай куртку, будь ласка.
Даруй?
Можна, будь ласка, куртку?
Тут задубіти можна.
А де твій костюм Армії тварин?
Він, напевно, добре грів.
Мабуть, сумуєш за ним, еге ж?
Не хвилюйся.
Чжан тебе не вб'є.
Ні. Коли вона зрозуміє, як відновити народження людей,
їй знадобиться кожна людська дівчина на світі.
Вибач, Джордане.
Я мала сказати тобі правду з самого початку.
Але я не знала, чи можу тобі довіряти.
Що сталося з тим милим хлопцем, з яким я пускала камінці по воді?
Це не ти.
А ти, Беар?
Я думав, Армія тварин рятує гібридів, а не вбиває їх.
Джордане.
Роузі.
Я не знав, що ви тут.
Іди дозаправ літак і посип смугу сіллю.
Мені наказали стежити за нею.
А я наказую тобі піти. Негайно.
Я не хотіла скривдити твого сина.
Не треба.
Але в мене не було вибору.
Чому люди завжди так кажуть, коли їм страшно?
Ніби вони раптом втратили силу думати самостійно.
Я мусила захистити сестру.
Тепер вона десь там, геть сама.
Але вона жива.
Тепер ви з мамою її не дістанете, тому...
Так, у мене не було вибору.
Можливо, твоя сестра жива.
А от мій син —
ні.
Як його звали?
Що?
Я знаю, ти дала йому ім'я.
Бо я знаю, що ти його любила.
Як любиш інших трьох.
Інакше ти сюди не прийшла б.
Агов, Роузі. Джинджер дуже потрібна твоя допомога.
Твоя мама пішла, і я не тямлю, що роблю.
Я маю закінчити.
- Але твоя сестра... - Ти потрібен дружині.
Вітаємо на Форпосту.
Заходьте, зігрійтеся трохи.
А тоді складемо план пошуків Бірді.
Мілтон сказав, що ти привезеш 48-х.
Це не якісь там 48-мі, Волте.
Це син Бірді.
Це Ґас.
Дуже приємно.
Прилаштуймо вас.
Я не можу їх пропустити, Сі.
У нас правила.
Я знаю правила.
Але ми маємо їм допомогти.
Запевняю, ми не хворі на Неміч.
Без образ, чоловіче.
Ми тут не затримаємося. Ми просто хочемо знайти маму малого.
Байдуже. У нас немає місця, немає їжі.
Волтере, я рахую до трьох, і якщо не відійдеш,
то знайдеш усі свої пожитки на перевалі
і сядеш на перший траулер до Вісконсину.
Я з Мічигану.
Те саме.
Трясця, Волте. З дороги!
Похмурий натовп.
Не зважайте на них.
Сюди рідко приходять новенькі.
Коли вона зникла?
Чотири дні тому.
Ми з Нукою бачили її останніми.
Які шанси, що хтось міг би вижити там сам-один?
Бірді так легко не здається.
Ніколи.
Це сімейне.
Тут кілька її речей, які ми забрали.
Я подумала, щось підкаже мені, що сталося.
Її улюблена.
Гаразд, тут є щось корисне,
що може підказати нам, з чого почати пошуки?
Ви про печеру?
Повтори, будь ласка, маленька біла ведмедице.
Полярна лисиця.
Ти сказала щось про печеру?
Так, про печеру.
КРОВ ЗЕМЛІ
Це вона, так?
Я ж казав, вона справжня.
Щоденник доктора Джеймса Такера.
Можна?
Ґасе, ми близько.
Бірді думала, що звідти все й почалося. Гібриди і Неміч.
І вона мала рацію. Щось мені підказує, якщо ми знайдемо печеру...
То знайдемо її.
Це ще не все. За нею стежив якийсь тип.
Але, думаю, він працював на когось іншого.
Чжан.
Дихає нам у спину.
У нас обмаль часу, малий.
Що ти хочеш зробити?
Як нам знайти печеру?
Форпост ось тут.
Я знаю, що Бірді шукала тут, тут і тут, але нічого не знайшла.
А що це?
Старі нафтопроводи.
Їх закинули після Краху.
Гадаю, нафтова компанія знайшла б якісь печери при огляді.
Ви це чули?
Чули що?
Ви нічого не чули?
Такий звук, ніби...
серцебиття.
Ти чуєш його зараз?
Ні, але чув раніше, коли ми приїхали.
Коли ми зійшли на Аляску.
Думаєш...
Це маяк.
Він вказує тобі шлях.
До Бірді.
Так.
Спробуй знову його почути.
Не чую.
Нічого. Усе добре. Просто постарайся з усіх сил.
Він його чує.
Агов, Ласуне.
Усе гаразд?
Що таке?
Туди.
Що з того боку?
Трубопроводи.
І Чоловік-карибу.
Хто?
Давня легенда.
Тато розповідав цю казку, коли вона була маленькою.
«Вождь Карибу».
Кажуть, його серце б'ється поза грудьми.
Він роками траплявся людям на очі,
але вона має рацію.
Старі міграційні стежки карибу, я забула про них.
Закінчуються на 18-му перехресті.
Мабуть, печера саме там.
Тобі вдалося, малий.
Ходімо знайдемо її.
Якщо ми знову виходимо,
вам знадобиться тепліший одяг.
Ходімо.
Слава богу.
Усе вивільнилося, коли я приніс у жертву оленя.
Може, ми ще встигнемо, поки не почалася хуртовина.
Тримай.
Приміряй.
А що з Полярною ніччю?
Почнеться сьогодні.
- Світло зникне на багато місяців. - Ліхтарі на якийсь час допоможуть.
Надіймося, що «якогось часу» вистачить.
Сі, у нас гості.
Приїхала купа пікапів.
Нікуди не йдіть.
На зв'язку.
Вона нас знайшла.
- Вона знайшла нас навіть тут. - Послухай, Ґасе.
Ми дістанемося до тієї печери.
Я тобі обіцяю.
Оце вже ні. Досить.
Гаразд. Ні. Ми нікого не пускаємо...,
Усім лягти. Тихо.
Останні десять років
усіх цікавить, що з'явилося першим,
гібриди чи Неміч?
Справжнє питання в тому,
де все почалося?
Усі думали, що у Форт-Сміті, але тепер
я нарешті знаю правду.
Усе почалося на Алясці.
Те, що створило Неміч... і Ґаса.
Якщо він справді перший гібрид,
то те, що його створило, те, що тече в його жилах,
походить від чогось, що вчені знайшли там, у льоду.
«Кров Землі».
Ось що вони знайшли.
Універсальна стовбурова клітина. Ключ до всього.
Ліки проти Немочі
і для дітей.
Людських дітей.
Кінець гібридам.
Хто ти, в біса, така?
Хто я?
Я прийшла зробити вам пропозицію.
Ми з чоловіком, нехай з миром спочиває, роками леліяли одну мрію.
Ми хотіли лишень справжнього онука, людину, нащадка.
Ми кожен камінь перевернули, щоб знайти спосіб це зробити.
І, можливо, щоб врятувати людство.
Цей хлопчик-олень...
і те, що ховається в його кісточках,
є ключем до наших мрій.
Він тут.
І хтось із вас скаже мені, де його знайти.
Або ж...
я попрошу, щоб з вами привіталися мої онуки.
Як бачите, мого шарму вони не успадкували.
То що ви виберете?
У вас п'ять хвилин.
Треба тебе вивести. Де інший вихід?
Іншого виходу немає.
Допомогти?
Легше.
Годі тобі.
Гей, ти куди зібралася?
Ну все, іди сюди.
Нумо, Беар. Ось так?
Годі, Джордане.
Я думав, ти маєш відбиватися.
Це ж твоя фішка.
Ти завжди так робила.
Я втомилася битися.
А я ні.
Венді?
Я тут.
Ґас теж тут.
Їм потрібна допомога.
Ми допоможемо.
Показуй шлях.
То що ви виберете? Хтось має щось знати.
Забирайтеся звідси!
- Мамо, вентиляція. - А що з вентиляцією?
Вона веде до службового люка.
Звідти можна піти по трубопроводу аж до стежки карибу.
Чудово. Як нам у неї залізти?
Байдуже.
Вона завузька.
Не для нас з Ґасом.
Ні.
Треба триматися разом.
- Ласуне. - Я тебе не покину.
Так, покинеш.
Треба негайно вивести звідси Ґаса, без нас.
Ні, Ґас має рацію.
Треба триматися разом.
Ми потрібні йому.
Ні, доку, не потрібні.
Він і сам упорається.
Це не я привів нас сюди.
А ти.
Щось підказує мені, що тобі все вдасться.
Ми не прощаємося.
Ґасе, нам треба йти.
Просто слухайся свого серця, гаразд?
А тепер іди.
Ні, він не може.
Ні.
Я маю потрапити до печери з Ґасом!
Тоді зроби те, про що сам весь час нам торочив.
Повір.
Стійте тут.
Куди ти йдеш?
Виграти Ґасу ще трохи часу.
Його тут немає. Дайте нам спокій!
Ви самі напросилися.
Зачекайте.
Томмі Джепперд.
Я щонеділі дивилася, як ти граєш.
Гадаю, ти тут не для того, щоб сказати, де хлопчик.
Помиляєтеся.
Я вам скажу.
Далеко звідси.
Ходімо. Сюди.
Тому краще розвертайтеся і їдьте назад до Техасу.
Он як?
А то що?
Стійте!
Забирайся звідси, доку.
Він правий, пані Чжан.
Ґас давно пішов.
Але я можу сказати, куди саме.
Доку?
Ми тобі довіряли! Сучий ти...
Вибач, Джепперде.
Але я з самого початку казав, що дійду до кінця.
Чого б це не коштувало.
- Гей. - Панове...
Легше.
Виведіть лікаря надвір, будь ласка.
Молися, щоб мене вбили, доку.
Молися, щоб вони мене вбили!
Ми вб'ємо.
Уб'ємо, Томмі.
Спускай їх!
Уперед! На нього!
Вовки повиривалися!
Вшиваймося звідси.
Узяти його!
- Тримайте! - Геть!
Усім ходу!
Треба звідси вшиватися!
Відчиніть двері!
Хлопці вловили запах оленя. Вони йдуть за ним.
Де ми?
Ось він.
Хутко.
Трубопровід.
Нумо! Ходімо!
Йди за трубою, поки не закінчиться. Вона приведе тебе до стежки карибу.
Зачекай, ти куди?
За мене не хвилюйся. Знайди свою маму.
Я повернуся по свою.
Докторе Сінгх, а ви мандрівник.
Я тут з тих самих причин, що й ви.
Схоже, нам судилася однакова доля.
Ви збрехали мені про свої так звані ліки в зоопарку,
а тепер ще й зрадили власних друзів.
Чому я маю вірити вашому слову?
Тому що
в мене є особистий щоденник доктора Джеймса Такера.
Кров Землі, яку ви шукаєте, можна знайти в цій печері.
Саме туди прямує Ґас.
Ваші ресурси й відповіді з цього записника приведуть нас до нього.
А якщо я вб'ю вас і заберу щоденник собі?
Тому що
я вам потрібен.
Я єдиний знаю, що робити, коли Ґас приведе нас до печери.
Усе вивільнилося, коли я приніс у жертву оленя.
Геть звідси!
Годі!
Геть звідси!
Досить! Геть від нього!
Геть від нього!
Геть!
Геть звідси!
Досить!
Досить уже!
Переклад субтитрів: Софія Семенко