‫לאנושות יש היסטוריה ארוכה.‬
‫אבל גם לבני הכלאיים.‬
‫לפחות, ארוכה יותר משרוב האנשים מבינים.‬
‫איקיאק, הם מחכים בחוץ.‬
‫את לא יכולה להתלוות אלינו.‬
‫דיברתי עם האחרים.‬
‫זו לא את, זה הוא. אומרים ש...‬
‫השטן לא התקרב לבני.‬
‫הוא חולק ברוחו של הטוטו.‬
‫אני מצטער.‬
‫השארתי לך את האספקה שיכולתי.‬
‫אין לי עוד מה לעשות.‬
‫שאלוהים יהיה עמך.‬
‫אנחנו נהיה בסדר, מונאקסרירי.‬
‫העולם עוד לא מוכן לקראתך.‬
‫אבל יום אחד הוא יהיה.‬
‫סיפורו של הילד לא היה פשוט,‬
‫אבל הוא היה חשוב.‬
‫כי זו הייתה לא רק המורשת שלו.‬
‫אלא של העולם.‬
‫מי אתה?‬
‫למה עזרת לי?‬
‫פעימת לב.‬
‫גם אתה שומע אותה?‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫הביתה!‬
‫- סוויט טות': נער עם קרניים -‬
‫הנה. תמשיך ללחוץ.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫מי שם?‬
‫גאס?‬
‫אימא.‬
‫אלוהים. תראה אותך.‬
‫את באמת אמיתית.‬
‫גם אתה.‬
‫הוא הציל אותי.‬
‫אבל הוא ממש פצוע.‬
‫בוא.‬
‫הייתי צריך להשאיר‬ ‫את סינג באיידהו כשהייתה לי הזדמנות.‬
‫הוא בטח מוביל את ז'אנג ישר לגאס.‬
‫וולט צדק.‬
‫צרות העולם הגיעו לדלתנו,‬ ‫ופשוט נתתי להן להיכנס.‬
‫סליחה שסיבכנו אותך בבלגן הזה.‬
‫אבל תודה שהצלת אותנו.‬
‫נראה שהם עוברים לגור פה.‬
‫לא נוכל להישאר כאן.‬
‫אני חייבת למצוא את נוקה.‬ ‫אם המפלצות האלה ימצאו אותה קודם...‬
‫יש לך מושג לאן היא הייתה הולכת?‬
‫בוא אחריי.‬
‫- ספירה לאחור‬ ‫ליל הקוטב -‬
‫תארזו ותתקדמו למוצב, עכשיו!‬
‫זוזו!‬ ‫-לכיוון המוצב!‬
‫קדימה!‬
‫אנחנו חייבות לעוף מפה‬ ‫לפני שהם יבינו שאני לא שם.‬
‫מכאן אי אפשר. בואי.‬
‫אנחנו מוכנים.‬
‫חייבים לזוז!‬
‫מי זה הבחור הזה?‬
‫הכרת אותו?‬ ‫-חשבתי שכן. ברור שטעיתי.‬
‫למה לא נלחמת בו?‬
‫שיקרתי לו.‬
‫והשארתי אותו במקום רע מאוד.‬
‫אל תעשי דברים כאלה, אגב.‬
‫עכשיו אין לו אף אחד, ואני חושבת‬ ‫שהוא אפילו לא יודע על מה הוא נלחם.‬
‫אנחנו צריכות למצוא רכב לפני שלא יישארו.‬
‫אנחנו בסדר?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אף פעם לא עשיתי דבר כזה.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫בואי נלך למצוא את גאס וג'פ.‬
‫מה קרה שם?‬
‫הזאבים בני הכלאיים של ז'אנג.‬
‫הנכדים שלה.‬
‫אימנו אותם לרדוף אותי.‬
‫אלוהים. מה לא בסדר עם אנשים?‬
‫צדקת במה שאמרת בקלטת.‬
‫ברגע שמישהו גילה שאני הראשון...‬
‫הם לא הפסיקו לצוד אותך.‬
‫איך בכלל הגעת עד לפה?‬
‫זה לא היה קל, אבל איש גדול עזר לי.‬
‫הוא זה שלקח אותי לקולורדו.‬
‫והוא גם עזר לי להגיע לאלסקה‬ ‫אחרי שחלמתי עלייך במערה.‬
‫אתה יודע על המערה?‬
‫היא קוראת לי.‬
‫אני חושב שהיא קוראת לי הביתה.‬
‫כן, אני יודעת. נראה לי שאתה צודק.‬
‫המערה הזאת... מה שיש בתוכה...‬
‫כל הזמן הזה חשבתי‬ ‫שבאתי לאלסקה כדי למצוא אותך,‬
‫אבל עכשיו אני חושב שבאתי למצוא את זה.‬
‫אולי זה מה שהחלום אמר לי.‬ ‫שאנחנו אמורים למצוא יחד את המערה.‬
‫תתרחקו מהמערה!‬
‫התינוק בסדר?‬
‫כן, הכול טוב.‬
‫ברכותיי.‬
‫אין מה לחגוג אלא אם התינוק הזה אנושי.‬
‫את מבינה שאין לה הרבה זמן.‬
‫כן, ואם המדע יכול‬ ‫ליצור בני כלאיים בן לילה,‬
‫הוא יכול לשקם את בני האדם באותה מהירות.‬
‫כן,‬
‫אבל אני חושש‬ ‫שהמדע די חסר תועלת בימינו, גברת ז'אנג.‬
‫את מבינה, הקדשתי למדע את חיי,‬
‫וזה גרם לי רק כאב לב.‬
‫חשבת על משהו אחר?‬ ‫-כן.‬
‫אני מציע משהו חזק בהרבה.‬
‫קורבן דם.‬
‫איפה היית?‬ ‫-הבאתי את הבנים שלי.‬
‫אני יודעת לאן הלך ילד האייל.‬
‫- מאתר חיבור לווייני... -‬
‫- התחברת בהצלחה! -‬
‫הבנים איתרו אותו.‬ ‫הוא עקב אחר צינורות הנפט.‬
‫הם כמעט תפסו אותו...‬ ‫-איפה זה?‬
‫צומת 18.‬
‫מה לעזאזל הוא עושה שם?‬ ‫-מה שהוא נקרא לעשות.‬
‫כמוני.‬
‫הוא בדרך למערה של ת'אקר.‬
‫הם לא ימצאו כלום בסופה.‬ ‫-כן, הוא כן.‬
‫כמו שדגי סלמון‬ ‫חוזרים להשריץ בנהר שבו הם נולדו.‬
‫כמו שאיילי הצפון‬ ‫נודדים לאדמות ההמלטה שלהם באביב.‬
‫ג'יימס ת'אקר רצה לחשוף את הכוח‬ ‫של מה שהיה בתוך המערה.‬
‫במקום זאת, הוא שבר אותו.‬
‫אם נרצה להחזיר אותו לשלמותו...‬
‫אני מאמין שאני צריך להקריב את גאס.‬
‫אתן מבינות, גאס ואני חולקים חלום.‬
‫חלום על המערה.‬
‫אבל יש פרטים בחלום שלי‬
‫ששמרתי לעצמי עד עכשיו.‬
‫שגאס ימות בידי.‬
‫הכול נחשף כשהקרבתי את האייל.‬
‫היומן של ת'אקר אישר זאת.‬
‫אני מאמין שדמו של גאס‬ ‫יתקן את מה שת'אקר עשה.‬
‫אני מאמין שזה יחזיר את הלידה האנושית.‬
‫זה יחסל את החולי לתמיד.‬
‫הוא המפתח לתיקון הכול.‬
‫ואז כשהוא ימות,‬
‫יהיה לך בדיוק את מה שאת ובעלך חיפשתם.‬
‫נכד אנושי.‬
‫מורשת.‬
‫תארגנו לרופא כל מה שהוא צריך.‬
‫אני לא מבינה. למה אנחנו מקשיבים לו בכלל?‬
‫קצת אמונה, רוזי.‬
‫היא צודקת, אימא.‬
‫אנחנו לא צריכים את סינג.‬ ‫נוכל למצוא את הילד בלעדיו.‬
‫כבר יש לנו כל מה שנצטרך.‬
‫לעולם אל תמעיט בערכו של אדם נואש.‬
‫היי, בואו הנה! תראו את זה.‬
‫היי, אחי, תראה.‬
‫מה זה?‬
‫אני לא יודעת מה יש במערה,‬
‫אבל אני אקח את זה.‬
‫לא!‬ ‫-צריך להסיר את הניב או שזה לא יחלים.‬
‫אני מעדיף למות מאשר לקבל עזרה מבת אדם!‬
‫אם אתה שונא בני אדם כל כך, למה הצלת אותה?‬
‫לא רציתי לקחת אימא מהילד שלה.‬
‫כפי שהעולם לקח את שלי.‬
‫במקום הזה ממש.‬
‫מה קרה לה?‬
‫אתה נולדת כאן.‬
‫בכנסייה הזאת.‬
‫אתה הבן של איקיאק ונתניאל ברק.‬
‫אבל זה אומר ש...‬
‫איך זה בכלל אפשרי?‬
‫העצמות שלי זקנות כמו אלה של הכנסייה הזאת.‬
‫הוא חי כבר יותר מ-100 שנה.‬
‫ובמשך 100 שנים,‬
‫מנעתי מבני אדם כמוך למצוא את המערה‬
‫כדי שהדברים יהיו כמו שהם אמורים להיות.‬
‫ועכשיו המיקום של המערה,‬
‫ימות איתי.‬
‫יש לך משהו נגד הכאב?‬ ‫-הצנצנת הכחולה.‬
‫אני עדיין לא יודע מה שמך.‬
‫אני גאס.‬
‫פעם חשבתי שאני בן הכלאיים הראשון,‬ ‫אבל זו די הקלה לגלות שאני לא.‬
‫אני שמח...‬
‫שלא הייתי האחרון.‬
‫היית בודד, נכון?‬
‫למה אתה אומר את זה?‬
‫כי אתה כמוני.‬
‫אבל מבוגר.‬
‫גם אני הייתי בודד אחרי שהפאבה שלי מת,‬
‫ועד לא מזמן לא פגשתי עוד ילד כמוני.‬
‫גדלתי במקום דומה לזה, בבקתה בילוסטון.‬
‫ילוסטון?‬
‫הפאבה שלי גידל אותי שם, רק שנינו.‬
‫זה מקום קסום,‬
‫מלא בעצי מייפל.‬
‫אתה יודע מה זה סירופ מייפל?‬
‫אני זקן, לא טיפש.‬
‫הפאבה שלי לימד אותי‬ ‫איך לפתוח את העצים בשביל הלשד שבפנים.‬
‫בהתחלה פחדתי לעשות את זה‬ ‫כי חשבתי שאולי אני פוגע בעצים,‬
‫אבל אז פאבה אמר לי‬ ‫שהעצים מרגישים כאב בצורה שונה מאיתנו,‬
‫ולמרות שאנחנו שונים,‬ ‫כולנו חולקים את אותו העולם.‬
‫ופאבה אמר לי שהעצים הם המשפחה שלי,‬
‫וסירופ המייפל הוא המתנה שלהם.‬
‫למרות שהיינו לבד ביער,‬ ‫פאבה דאג שלא אהיה בודד לעולם.‬
‫איפה הוא עכשיו?‬
‫מישהו תקף אותנו, והוא מת מהחולי.‬
‫ואז אחרוני-האדם הגיעו והרסו את הבית שלנו.‬
‫ילוסטון כבר לא היה מקום בטוח.‬
‫אתה רואה?‬
‫בני האדם לא ראויים לעולם הזה, קטנצ'יק.‬
‫לכן אסור לך למצוא את המערה לעולם.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫על הטבע לעשות את שלו.‬
‫אבל זה אומר שהם כולם ימותו.‬
‫החברים שלי, אימא שלי.‬
‫אז הצלת אותה לחינם.‬
‫הנה.‬
‫חט של ניבתן.‬
‫תמצאו אותו בשבילי.‬
‫הוא מספר את הסיפור שלה.‬
‫למה עצרנו?‬
‫אני לא רוצה לבזבז עוד דלק‬ ‫עד שנדע לאן אנחנו הולכות.‬
‫או בקיצור, הלכנו לאיבוד.‬ ‫-טוב, הלכנו לאיבוד.‬
‫למיטב ידיעתנו, ייתכן שגאס וג'פ אינם.‬ ‫-לא בטוח. אנחנו עוד פה.‬
‫לכמה זמן?‬
‫את יודעת, אני לא ציפיתי להתבגר.‬
‫אבל בשבילך זה אחרת.‬
‫כל החיים לפנייך. יש לך עתיד.‬
‫את יכולה להזדקן.‬
‫אין סיבה שתבזבזי את הזמן שלך‬ ‫כאן בקצה העולם.‬
‫איתי.‬
‫כשהתגנבתי למטוס של ז'אנג‬
‫הייתי לכודה בין הזאבים בני הכלאיים האלה.‬
‫הם נהמו ונקשו מהכלובים שלהם כל הדרך.‬
‫הם ראו בי אויבת,‬ ‫למרות שאני בת כלאיים בדיוק כמוהם.‬
‫נכון שזה עצוב?‬
‫זו לא אשמתך שדקרת את הילד ההוא.‬
‫ואני גם לא מאשימה את הילדים הזאבים.‬
‫אני מאשימה את ז'אנג.‬
‫אני מאשימה את האנשים שעשו אותם כאלה,‬
‫שגרמו להם להרגיש אבודים.‬
‫אימא תמיד אמרה שבכל פעם שאני מרגישה אבודה,‬
‫אני יכולה להסתכל למעלה ולדעת שהיא מסתכלת.‬
‫אם נלך בעקבות הכוכבים האלה,‬ ‫אימא תראה לנו את הדרך.‬
‫איך את יכולה להיות כל כך בטוחה?‬
‫יש לך רעיון יותר טוב?‬
‫זהו זה! הבית של בירדי.‬
‫הבית שלה בקולורדו היה הרבה יותר ביתי.‬
‫נוקה.‬
‫ידעתי שתהיי כאן.‬ ‫-ואני ידעתי שתבואי.‬
‫את בסדר?‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫רעבים? בירדי השאירה קצת אוכל.‬ ‫-מישהו כאן!‬
‫רגע.‬
‫אלה אודל והאחרים!‬
‫לא היה לנו לאן עוד ללכת, סי.‬
‫כולם פנימה.‬
‫וואו, כשאספר לאיש גדול על המקום הזה...‬
‫כמה גדול הוא בדיוק?‬
‫ענק, כמו שני פאבה.‬
‫שני...‬
‫נשמע שהוא מאוד חשוב לך.‬
‫אחרי שפאבה מת, הוא זה ששמר עליי.‬
‫הוא המשיך מהמקום שבו ריצ'רד הפסיק.‬
‫ולכן עלינו למצוא את המערה,‬ ‫לעצור את החולי ולשמור עליו.‬
‫עליו, על החברים שלי, ועלייך.‬
‫כן.‬
‫גאס, אני...‬
‫מה קרה?‬
‫גאס?‬
‫תביאו לי את זה.‬
‫ז'אנג והבוקרים, הם פיזרו את כולם.‬
‫והם מרוקנים את כל הכוח של המוצב‬ ‫כדי להעיר את החיה.‬
‫מה זה "החיה", לעזאזל?‬
‫זו מקדחת נפט ישנה, סיוט שגוזל מהאדמה הכול.‬
‫הוא שואב מהאדמה הכול. לא משאיר דבר.‬
‫וז'אנג תשתמש בזה‬ ‫כדי לקחת את מה שהיא תמצא במערה.‬
‫בירדי תמיד חששה‬ ‫שהאנשים הלא נכונים ימצאו את המערה לפניה.‬
‫וולט ניסה לעצור בעדם.‬ ‫-והם הרגו אותו.‬
‫הכול באשמתך, סיאנה.‬
‫היינו בסדר עד שהבאת את הזרים.‬
‫רק ניסיתי לעזור לגאס למצוא את אימא שלו.‬
‫אבל זה לא תירוץ להכניס אתכם לבלגן הזה,‬
‫אז אני אוציא אתכם ממנו.‬
‫ואיך בדיוק תעשי את זה?‬
‫אם נתנגד לז'אנג נגמור כמו וולט!‬
‫ואם לא, נקפא למוות.‬
‫חייבים לנסות.‬
‫לעזאזל עם הכול, לדעתי צריך מו"מ.‬
‫ז'אנג נתנה לנו הזדמנות‬ ‫להסגיר את הילד, אז אם...‬
‫אני אומר שנסגיר אותו ונראה מה היא תגיד!‬
‫אין מצב!‬
‫לא דיברתי איתך.‬
‫כולנו איבדנו את הבתים שלנו‬ ‫בגללו ובגלל החברים שלו.‬
‫הוא יכול לשלם את המחיר.‬ ‫-אני לא מסגירה אף אחד!‬
‫צריך לנסוע לפיירבנקס כל עוד אפשר.‬
‫תקשיבו, כולם להירגע.‬ ‫-תירגע אתה בעצמך!‬
‫הלך על כולנו!‬ ‫-לא נכון!‬
‫ראית כמה עץ יש?‬ ‫-אנחנו תקועים!‬
‫כמה זמן נשרוד?‬ ‫-אי אפשר ללכת לשום מקום!‬
‫טוב, אני לא נשאר פה.‬
‫אף אחד לא הולך לשום מקום.‬ ‫-הלך עלינו, וזה ברור!‬
‫אימא, מה נעשה?‬
‫תרגיעו, בסדר?‬
‫מספיק!‬
‫תקשיבו, אני יודע שאף אחד מכם‬ ‫לא רוצה לשמוע ממני כרגע.‬
‫אבל אני מבין איך אתם מרגישים.‬
‫תאמינו לי.‬
‫כשהעולם הולך לכל הרוחות,‬
‫זה מרגיש כאילו האפשרות היחידה שנותרת‬ ‫היא להיסגר ולהילחם למען עצמך.‬
‫ככה נהגתי בעבר.‬
‫זה מה שחשבתי שהייתי צריך לעשות כדי לשרוד.‬
‫אבל אז פגשתי בן כלאיים קטן וכחוש‬
‫שנאלץ להתבגר מהר מדי.‬
‫הוא ראה את הגרוע ביותר באנושות.‬
‫יש לו כל סיבה שבעולם לשנוא אותנו.‬
‫אבל הקטע המטורף הוא,‬
‫שלא רק שהוא רואה את הטוב ביותר בנו,‬
‫הוא גם מצפה לטוב ביותר בנו.‬
‫סוויט טות' הראה לי‬
‫שאנחנו לא חייבים לחיות בעולם‬ ‫שבו אנחנו נלחמים למען עצמנו.‬
‫הוא הראה לי שאנחנו יכולים לחיות בעולם‬ ‫שבו אנחנו נלחמים זה למען זה.‬
‫עכשיו, אם נעבוד יחד,‬ ‫אז אולי, רק אולי, עוד יכול להיות לנו בית.‬
‫אז מה אתם בוחרים?‬
‫טוב, זין. אני בפנים.‬
‫כמה מפתיע.‬
‫גם אני בפנים.‬
‫וגם אני.‬
‫בסדר.‬
‫אז החלטנו.‬
‫אנחנו נמנע מז'אנג לקחת את החיה,‬
‫ונעיף את המניאקים האלה מהבית שלנו.‬
‫טוב!‬ ‫-כן!‬
‫אפשר להצטרף?‬
‫אין מצב.‬
‫עוד חברות שלך?‬
‫אלוהים. רגע...‬
‫רגע, איך...‬ ‫-אימא שלה.‬
‫והכוכבים.‬
‫אימא שלי חרטה את זה לפני שהיא מתה.‬
‫כדי שלעולם לא אשכח.‬
‫לת'אקר הייתה משימה למצוא תרופה לכל המחלות,‬
‫כאן באזור הארקטי.‬
‫והוא הצליח.‬
‫הוא מצא אותה...‬
‫במקדש.‬
‫הוא ראה ולקח.‬
‫אבל הוא רצה יותר.‬
‫הוא לקח את דם האדמה‬
‫כאילו שהוא היה שלו.‬
‫כאילו שלא יהיו לכך השלכות.‬
‫אבל תמיד יש...‬
‫השלכות.‬
‫החולי.‬
‫אז אם נמצא את המערה,‬ ‫נוכל לסדר את זה. נוכל לעצור את החולי.‬
‫זה לא סוף הסיפור.‬
‫הצוות של ת'אקר וידא שהחולי ימות איתם.‬
‫אבל אימא שלי ברחה.‬
‫אימא שלי מתה כשעוד הייתי ילד.‬
‫ובלי הגנתה,‬
‫בני האדם התייחסו אליי כמו אל חיה.‬
‫הם לקחו את הקרניים שלך.‬
‫הם חשבו שהעולם הזה הוא רק שלהם.‬
‫תאוות בצע.‬
‫חטאו של ת'אקר...‬
‫הוא חטא האנושות.‬
‫אנשים הם המחלה, גאס.‬
‫החולי הוא התרופה.‬
‫לא.‬
‫יש בני אדם טובים ושווה להילחם למענם.‬
‫פאבה ודוב ואיש גדול.‬
‫תגידי לו.‬
‫מה אם הוא צודק?‬
‫מה אם בני האדם לא השתנו?‬
‫אבל...‬
‫כשהלילה הארקטי יסתיים...‬
‫השמש סוף סוף תזרח שוב,‬
‫על עולם בלי בני אדם.‬
‫והכול יהיה בסדר.‬
‫סיפרת לנו את הסיפור שלך.‬
‫תגיד לנו איך קוראים לך.‬
‫לפני זמן רב...‬
‫אימא שלי קראה לי מונאקסרירי.‬
‫מונאק הקטן שלה.‬
‫שומר.‬
‫אימא.‬
‫למה היית חייבת לעזוב אותי?‬
‫הייתי צריך אותך...‬
‫שתגני עליי.‬
‫קדימה, בחורים. בואו נפעיל את הדבר הזה.‬
‫"מדהים מה אפשר לעשות‬ ‫כשזה בשביל מישהו שאוהבים."‬
‫אמרת את זה באחת הקלטות שלך.‬
‫שנינו איבדנו בני זוג.‬
‫אני כאן בגלל שלי.‬
‫אני מניחה שאתה כאן בגלל שלך.‬
‫ראני הייתה כל עולמי.‬
‫הכול היה תלוי בשאלה האם היא תחיה או תמות.‬
‫וכשאיבדתי אותה, לא נשאר לי בשביל מה לחיות.‬
‫אבל אז משהו...‬
‫השאיר אותי בחיים,‬
‫כי הייעוד שלי בחיים האלה עדיין לא הוגשם.‬
‫יותר מדי חובות קארמתיים, אפשר להגיד.‬
‫אם להרוג את גאס במערה ההיא‬ ‫פירושו לשים קץ לחולי אחת ולתמיד...‬
‫אז אגשים בכך את מטרתי.‬
‫ואז אולי אקבל לוח נקי ואהיה‬
‫חופשי‬
‫להצטרף שוב לראני.‬
‫אנחנו כלום בלי המשפחה שלנו.‬
‫גברתי? הסופה שוככת.‬
‫לא משנה מה יקרה,‬ ‫תבטיחי לי שאני אהיה זה שיעשה את זה.‬
‫תתכוננו.‬ ‫-בואו נזוז.‬
‫תישארי כאן ותכיני את הדבר הזה ליציאה.‬
‫עשית עבודה טובה, רוזי, מצאת את ילד האייל.‬
‫עכשיו אני צריכה שתעשי את זה בשבילי‬ ‫ותחכי לסימן ממני.‬
‫את תסבי לנו גאווה, לי ולאבא שלך.‬
‫אימא פה.‬
‫היי.‬
‫אני מצטערת, את יודעת.‬
‫על ברונו. לא הגיע לו מה שקרה לו.‬
‫את לא צריכה להעמיד פנים שאכפת לך מהם.‬
‫לא.‬
‫את צריכה להעמיד פנים שלך לא.‬
‫זו מפה.‬
‫והנה המערה.‬
‫ככה נמצא אותה.‬
‫ההרים האלה בדיוק צפון מכאן.‬
‫אנחנו קרובים.‬
‫כל השנים האלה שחיפשתי אותה,‬
‫מסתבר שרק הייתי צריכה אותך.‬
‫עכשיו נוכל לסיים ביחד את מה שבאת לעשות.‬
‫אתה יודע, גאס, לפני שמונאק מצא אותי,‬ ‫לפני שבאת לכאן,‬
‫הייתי בדרך חזרה לקולורדו כדי למצוא אותך.‬
‫באמת?‬
‫ויתרת?‬
‫כן.‬
‫כל השנים שחיפשתי את התרופה‬ ‫רק הובילו אותי לכאן.‬
‫כל השנים האלה... יכולתי להיות איתך.‬
‫אני כאן עכשיו.‬
‫תבטיח לי משהו.‬
‫אם יקרה לי משהו,‬
‫לא תיתן לסיפור שלך להיות כמו זה של מונאק.‬
‫מבטיח.‬
‫אנחנו מכירים את המקום הזה טוב מהם בהרבה.‬
‫בואו נוודא שהם לעולם לא ישכחו אותו.‬
‫בעוד כמה דקות השמש תשקע.‬
‫אני לא יודעת מה איתכם,‬ ‫אבל אני מתכננת לראות אותה שוב.‬
‫אז...‬ ‫-מה אתה עושה כאן?‬
‫אסור לתת להם לרוקן את החשמל. ברגע זה...‬
‫גאס.‬
‫הוא נמצא שם איפשהו.‬
‫לך. אנחנו נטפל בזה.‬
‫גאס יודע מה לעשות.‬
‫הוא לא צריך אותי.‬
‫ואתה לא צריך אותו?‬
‫אם אנחנו רוצים לשרוד, חייבים לעצור אותם.‬
‫וכדי לעשות את זה, נעצור את החיה.‬
‫- אימא -‬
‫- ספירה לאחור‬ ‫ליל הקוטב -‬
‫אימא?‬
‫כן? אתה מוכן?‬
‫כן.‬
‫קדימה.‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬