Omenirea are o istorie lungă.
Dar la fel și hibrizii.
Cel puțin, mai lungă decât își dau seama oamenii.
Ikiaq, ne așteaptă afară.
Nu ne poți însoți.
Am vorbit cu ceilalți.
Nu e vina ta, ci a lui. Au spus...
Fiul meu nu a fost atins de diavol.
- Are în el spiritul tuttu. - Îmi pare rău.
Ți-am lăsat ce provizii am putut.
E tot ce pot face.
Domnul fie cu tine!
O să fie bine, Munaqsriri.
Lumea încă nu e pregătită pentru tine.
Dar într-o zi va fi.
Povestea copilului nu era una simplă...
dar era importantă.
Fiindcă nu era doar moștenirea lui.
Ci a lumii întregi.
Cine ești?
De ce m-ai ajutat?
Bătaia de inimă.
Și tu o auzi?
Unde mergem?
Acasă!
SWEET TOOTH: UN BĂIAT CU CORNIȚE
Așa. Ține apăsat.
Ce să fac acum?
Cine e?
Gus?
Mamă!
Dumnezeule! Uită-te la tine!
Chiar ești reală.
Și tu.
M-a salvat.
Dar e rănit grav.
Haide!
Trebuia să-l las pe Singh în Idaho când am avut ocazia.
Probabil o duce pe Zhang la Gus.
Walt avea dreptate.
Am deschis ușa pentru necazurile lumii.
Regret că te-am băgat în asta.
Dar mersi că ne-ai salvat.
Aici!
Aici! Încărcați!
Se pare că se instalează.
Nu putem rămâne aici.
Trebuie s-o găsesc pe Nuka înaintea monștrilor.
Ai idee unde s-a dus?
Hai cu mine!
NUMĂRĂTOAREA INVERSĂ PÂNĂ LA NOAPTEA POLARĂ
Strângeți și mergeți la avanpost! Urgent!
- Mergem la avanpost! - Să-i dăm viteză!
Trebuie să plecăm până să afle că am scăpat.
Nu se poate pe aici. Haide!
Suntem gata.
Să plecăm!
Cine e tipul ăla? Îl cunoșteai?
Așa credeam, dar am greșit.
De ce n-ai luptat cu el?
L-am mințit.
Și l-am lăsat într-o situație rea.
Nu face asta, apropo.
Acum nu are pe nimeni și nu cred că știe pentru ce luptă.
Să găsim un vehicul înainte să plece toate.
Merge?
Nu știu, n-am mai făcut asta.
Nici eu.
Să-i găsim pe Gus și pe Jepp!
Ce s-a întâmplat?
Hibrizii de lup ai lui Zhang. Nepoții ei.
Sunt antrenați să-mi ia urma.
Iisuse! Ce naiba au oamenii?
Aveai dreptate cu ce ai zis pe casetă.
Când s-a aflat că sunt primul...
Te-au vânat neîncetat.
Cum ai ajuns până aici, apropo?
N-a fost ușor, dar m-a ajutat Bărbat Mare.
El m-a dus în Colorado.
M-a ajutat să ajung în Alaska după ce te-am visat în peșteră.
Știi de peșteră?
M-a tot chemat.
- Cred că mă cheamă acasă. - Da, știu. Ai dreptate.
Peștera asta... Orice ar fi în ea...
Am crezut că te caut pe tine în Alaska,
dar eram în căutarea acelui lucru.
Poate că asta îmi spunea visul, să găsim peștera împreună.
Nu te apropia de peșteră!
- Copilul e teafăr? - Da, totul e bine.
- Felicitări! - Nu sărbătorim până nu iese uman.
Îți dai seama că timpul e critic pentru ea.
Da, și dacă știința poate crea hibrizi peste noapte,
poate recrea oamenii la fel de repede.
Da.
Dar mă tem că știința e inutilă în vremurile astea, dnă Zhang.
Știți, mi-am dedicat viața științei,
dar mi-a adus doar suferință.
- Te gândești la altceva? - Da.
Vă ofer ceva mult mai puternic.
Un sacrificiu de sânge.
Pe unde ai umblat?
Mi-am luat băieții. Știu unde s-a dus căpriorul.
LEGĂTURĂ PRIN SATELIT REALIZATĂ
Băieții i-au luat urma pe traseul conductei.
- Aproape l-au prins... - Unde e?
Joncțiunea 18.
- Ce naiba caută acolo? - A fost chemat acolo.
La fel ca mine.
Caută peștera lui Thacker.
- Nu vor găsi nimic pe viscol. - Ba da.
Așa cum somonul se întoarce la locul de înmulțire din amonte.
Așa cum karibu migrează la locul de înmulțire primăvara.
James Thacker voia să descătușeze ce se afla în peșteră.
Însă a năruit totul. Dacă vrem să reîntregim ce a fost...
cred că trebuie să-l sacrific pe Gus.
Eu și Gus avem același vis.
Cu peștera.
Dar sunt lucruri în al meu...
pe care le-am păstrat secrete până acum.
Cum ar fi că Gus va muri de mâna mea.
Totul s-a dezlegat când am sacrificat cerbul.
Jurnalul lui Thacker mi-a confirmat.
Cred că sângele lui Gus va îndrepta ce a stricat Thacker.
Cred că va aduce înapoi nașterea umană.
Va pune capăt Maladiei definitiv.
El e cheia pentru a repara... totul.
Când va muri,
vei avea lucrul pe care vi l-ați dorit tu și soțul tău.
Un nepot uman.
O moștenire.
Dă-i doctorului orice are nevoie.
Nu înțeleg. De ce ascultăm de el?
- Ai puțină încredere, Rosie. - Are dreptate, mamă.
Nu ne trebuie Singh. Îl putem găsi pe puști singure.
Avem tot ce ne trebuie.
Nu subestimați niciodată un om disperat.
Haideți să vedeți ceva!
Fii pe fază!
Ce e aia?
Nu știu ce e în peșteră...
dar va fi al meu.
- Nu! - Dacă nu scot colțul, nu se va vindeca.
Prefer să mor decât să accept ajutor de la un om!
Dacă urăști oamenii, de ce ai salvat-o?
Nu am vrut să-i răpesc unui copil mama.
Așa cum mi-a răpit-o mie lumea.
În acest loc.
Ce a pățit?
Te-ai născut aici.
În biserică.
Ești fiul lui Ikiaq și al lui Nathaniel Burke.
Dar asta ar însemna că...
Cum e posibil?
Oasele mele sunt la fel de vechi ca ale bisericii.
E în viață de peste 100 de ani.
Timp de 100 de ani...
am împiedicat oameni ca tine să găsească peștera
pentru ca lucrurile să fie așa cum trebuie.
Iar acum, poziția acelei peșteri...
moare odată cu mine.
- Ai ceva pentru durere? - Borcanul albastru.
Tot nu-ți știu numele.
Eu sunt Gus.
Credeam că sunt primul hibrid, dar mă simt ușurat că nu sunt.
Mă bucur...
că nu am fost ultimul.
Ai fost singuratic, nu?
- De ce spui asta? - Fiindcă ești ca mine.
Dar adult.
Și eu am fost singur după ce mi-a murit Pubba
și abia recent am cunoscut un alt puști ca mine.
Am crescut într-un loc ca ăsta, într-o cabană din Yellowstone.
Yellowstone?
Pubba m-a crescut acolo. Eram doar noi doi.
E un loc magic.
Plin de arțari.
Știi ce e siropul de arțar?
Sunt bătrân, nu prost.
Pubba m-a învățat să găuresc scoarța ca să scot seva dinăuntru.
Mi-a fost teamă la început, ca să nu fac rău copacilor,
dar Pubba mi-a spus că arborii suferă altfel ca noi
și, chiar dacă suntem diferiți, împărtășim lumea asta.
Pubba mi-a spus că arborii îmi sunt rude
și siropul de arțar e darul lor.
Chiar dacă eram singuri în pădure, Pubba nu m-a lăsat să fiu singuratic.
Unde e acum?
A murit de Maladie după ce ne-a atacat cineva.
Apoi Ultimii Oameni ne-au distrus casa.
Yellowstone nu mai era un loc sigur.
Vezi?
Oamenii nu merită lumea, micuțule.
De aceea nu trebuie să găsiți niciodată peștera.
Cum adică?
Natura trebuie să-și urmeze cursul.
Dar asta înseamnă că toți vor muri.
Prietenii mei, mama.
O vei fi salvat degeaba.
Ia!
Un colț de morsă.
Găsiți-mi-l!
Spune povestea ei.
De ce am oprit?
Nu irosim combustibil până nu știm unde mergem.
- Ce mod de a spune că ne-am rătăcit! - Așa e.
Gus și Jepp poate s-au dus.
Nu putem ști. Încă suntem aici.
Cât timp?
Nu m-am așteptat să cresc mare.
E altceva pentru tine.
Ai toată viața în față. Ai un viitor.
Poți îmbătrâni. Nu trebuie să-ți pierzi vremea la capătul lumii.
Cu mine.
Când m-am strecurat pe avionul lui Zhang...
am fost prinsă între hibrizii-lupi.
Au mârâit și au dat să muște tot drumul.
M-au văzut ca pe un dușman, deși sunt hibrid, ca ei.
Nu e trist?
Nu e vina ta că ai înjunghiat băiatul.
Și nu dau vina nici pe băieții-lupi.
Dau vina pe Zhang.
Pe cei care i-au făcut așa...
să se simtă pierduți.
Mama mi-a spus ca atunci când mă simt pierdută
să privesc în sus, căci ea mă vede.
Dacă ne ținem după stelele astea, mama ne va arăta calea.
Cum poți fi sigură?
Ai vreo idee mai bună?
Asta e! Locul lui Birdie.
Casa ei din Colorado era mult mai comodă.
Nuka.
- Știam că vei fi aici. - Eu știam că vei veni.
- Ești teafără? - Super!
- Vreți de mâncare? - E cineva aici!
Stai puțin!
Sunt Odell și ceilalți.
Nu aveam unde să mergem.
Intrați toți!
Abia aștept să-l aduc aici pe Bărbat Mare.
Cât de mare e Bărbat Mare ăsta?
Uriaș, cât doi Pubba.
Doi...
Pare foarte important pentru tine.
După ce a murit Pubba, el m-a protejat.
L-a înlocuit pe Richard.
De asta căutăm peștera, să oprim Maladia și să-l salvăm.
Pe el, pe tine și pe amicii mei.
Așa vom face.
Gus, eu...
Ce e?
Gus?
Adu-mi-l!
Zhang și cowboyi au împrăștiat pe toată lumea.
Și consumă toată puterea Avanpostului pentru a trezi Bestia.
Ce naiba e Bestia?
E o foreză veche, un coșmar al pământului.
Aspiră totul din pământ. Nu lasă nimic în urmă.
Zhang o va folosi să extragă totul din peșteră.
Birdie era îngrijorată că va găsi altcineva peștera.
- Walt a încercat să-i oprească. - Și l-au ucis.
E vina ta, Siana.
Ne mergea bine până ai primit străinii.
Doar încercam să-l ajut pe Gus.
Dar nu e o scuză că v-am implicat,
deci o să vă salvez.
Cum ai de gând să faci asta?
Dacă ne punem cu Zhang, vom sfârși ca Walt.
Dacă nu, vom muri înghețați.
- Trebuie să încercăm. - Eu zic să negociem.
Zhang ne-a dat șansa să predăm puștiul...
Eu zic să-l predăm pe el și o să vedem!
- Vezi să nu! - Nu vorbeam cu tine.
Ne-am pierdut casele din cauza lui și alor lui.
- Poate plăti prețul. - Nu predau pe nimeni!
Să mergem la Fairbanks, în sud!
- Calmați-vă, oameni buni. - Tu să te calmezi!
- Suntem morți! - Ba nu!
- N-avem lemne! - Suntem blocați!
- Cât vom supraviețui? - Nu putem pleca!
Nu rămân aici.
- Nimeni nu pleacă. - Am pus-o și știi prea bine!
Ce ne facem, mamă?
Calmați-vă!
Ajunge!
Uitați... Știu că nu vreți să ascultați o vorbă venită din gura mea.
Dar știu prin ce treceți.
Credeți-mă.
Când lumea se duce pe ducă...
ți se pare că singura șansă e să îți vezi doar de ale tale.
Așa făceam și eu.
Asta am crezut că trebuie să fac să supraviețuiesc.
Dar am cunoscut un puști-căprior slăbănog
care s-a maturizat prea repede.
A văzut ce era mai rău la oameni.
Are toate motivele să ne urască.
Dar chestia incredibilă e
că nu numai că vede ce e mai bun în noi...
ci așteaptă ce e mai bun de la noi.
Zăhărel mi-a arătat...
că nu e nevoie să trăim într-o lume în care trebuie să luptăm singuri.
Mi-a arătat că în lumea asta putem lupta unii pentru ceilalți.
Dacă lucrăm împreună, avem o șansă să ne facem o casă.
Deci cum rămâne?
La naiba, eu mă bag.
Ce surpriză!
- Și eu. - Și eu.
Fie!
Așa rămâne.
O vom împiedica pe Zhang să ia Bestia
și o să-i dăm afară pe nenorociți din casa noastră.
- Așa! - Da!
Putem veni cu voi?
Îți bați joc de mine?
Alte prietene de-ale tale?
Doamne! Stați așa!
- Cum... - Mama ei.
Și stelele.
Mama a sculptat ăsta înainte să moară.
Ca să nu uit niciodată.
Thacker și-a pus în minte să găsească un leac universal
aici, în Arctica.
Și a reușit.
În sanctuar.
A văzut și a luat.
Dar voia mai mult.
A luat Sângele Pământului
de parcă i-ar fi aparținut.
De parcă nu ar fi existat consecințe.
Dar întotdeauna există...
consecințe.
Maladia.
Dacă găsim peștera, putem opri Maladia.
Nu așa se încheie povestea.
Echipajul lui Thacker a avut grijă ca Maladia să moară odată cu ei.
Dar mama a evadat.
Mama a murit când eram copil mic.
Fără protecția ei,
oamenii m-au tratat ca pe un animal.
Ți-au luat coarnele.
Credeau că lumea asta va fi doar a lor.
Lăcomia.
Păcatul lui Thacker...
aparține întregii omeniri.
Oamenii sunt boala, Gus.
Maladia e leacul.
Nu.
Sunt și oameni buni care merită protejați.
Pubba, Urs și Bărbat Mare. Spune-i!
Dacă are dreptate?
Dacă oamenii nu s-au schimbat?
- Dar... - Când va trece noaptea polară...
soarele va străluci din nou...
asupra unei lumi fără oameni.
Și totul va fi orânduit.
Ne-ai spus povestea ta.
Spune-ne cum te cheamă.
Cu mult timp în urmă...
mama îmi spunea „Munaqsriri”.
Micul ei Munaq.
Protectorul.
Mamă...
De ce a trebuit să mă părăsești?
Aveam nevoie de tine...
să mă protejezi.
Hai, băieți, să pornim chestia asta!
„E uluitor ce poți face pentru o persoană iubită.”
Ai spus asta într-o înregistrare.
Amândoi ne-am pierdut soții.
Sunt aici pentru el.
Presupun că și tu ești aici pentru ea.
Rani era totul pentru mine.
Totul se rezuma la supraviețuirea ei.
Când am pierdut-o, nu am mai avut pentru ce să trăiesc.
Dar apoi ceva...
m-a ținut în viață.
Fiindcă nu îmi împlinisem rostul în viață.
Prea multă datorie karmică.
Dacă uciderea lui Gus în peșteră
înseamnă să punem capăt Maladiei pe veci...
atunci scopul meu va fi îndeplinit.
Poate că o voi lua de la capăt și voi fi...
liber.
Să fiu cu Rani din nou.
Nu suntem nimic fără familie.
Doamnă, furtuna trece.
Orice s-ar întâmpla, promite-mi că o voi face eu.
- Pe cai! - Mișcarea!
Rămâi aici și pornește aia.
Ai făcut treabă bună, ai găsit căpriorul.
Acum am nevoie să faci asta și să aștepți să te sun.
Ne vei face mândri, pe mine și pe tatăl tău.
A venit mami.
Cuminți...
Să știi că-mi pare rău.
Pentru Bruno. Nu merita să pățească așa ceva.
Nu te preface că-ți pasă de ei.
Nu.
Te prefaci că nu-ți pasă.
E o hartă.
Iată peștera!
Așa o vom găsi.
Munții sunt la nord de noi. Suntem aproape.
Am căutat-o toți anii ăștia.
Se pare că aveam nevoie de tine.
Acum putem termina împreună ce ai început să faci tu aici.
Gus, înainte să mă găsească Munaq și să ajungi tu aici,
mă întorceam în Colorado după tine.
Serios?
Ai renunțat?
Da.
Toți anii în care am căutat leacul m-au adus aici.
Atâția ani pe care i-aș fi putut petrece cu tine.
Sunt aici acum.
Promite-mi ceva.
Dacă pățesc eu ceva...
să nu sfârșești ca Munaq.
Promit.
Cunoaștem zona mult mai bine ca ei.
Să le fie clar!
Soarele va apune în curând.
Eu una intenționez să-l văd din nou.
- Deci... - Ce cauți aici?
Trebuie să le oprim curentul.
Gus e pe undeva pe acolo.
Du-te, ne descurcăm aici.
Gus știe ce să facă. Nu are nevoie de mine.
E la fel și invers?
Trebuie să-i oprim ca să supraviețuim.
Și facem asta oprind Bestia.
MAMA
NUMĂRĂTOAREA INVERSĂ PÂNĂ LA NOAPTEA POLARĂ
Mamă?
- Da? Ești gata? - Da.
Haide!