Det har gått 132 dager siden statsmakten kollapset.
Forsyningskjedene har så godt som brutt sammen. De kaller dette "Kollapsen".
Vi fortsetter å sende så lenge vi kan, eller fram til lysene slukner i studioet.
Vi er her sammen med dere, forhåpentligvis helt til alt er over.
Her har dere en låt fra Midtvesten fra en av våre store...
Rosie Zhang ønsket seg aldri barn.
Hun ville bli kunstner.
Men så... gikk livet i en annen retning.
Da hun kjente de første små sparkene, tok hun et valg.
Hun ga avkall på alt annet... for å bli mor.
DE TRE SMÅ GRISENE
"Det var en gang tre små griser som skulle bygge seg hus,
men den store, stygge..."
"Men den store, snille ulven ville ikke ha noe av det.
For de tre grisene var mobbere,
og ulven ville bare gjøre landsbyen til et bedre sted å bo.
Men det skulle snart endre seg for alltid.
Rosie! Pappa er død!
Jeg ser at du fortsatt driver med kunsten din.
Søstera di savner deg, vet du.
Er det dem? De høres sultne ut.
Jeg har lite morsmelkerstatning igjen. Alle supermarkedene er tomme.
- Måtte slåss om de to siste boksene. - Jeg bør komme meg av sted.
Jeg syntes bare at du burde vite om det med faren din.
Kan jeg få komme hjem igjen?
Han var så glad i deg, men det du gjorde mot ham da du ble gravid...
Det var en tabbe. Sånt skjer.
Ikke i vår familie.
Det at barna dine ble som de ble gjorde bare vondt verre.
Det skjedde jo med alle, da.
Det spiller ingen rolle.
Beklager, mamma, men jeg klarer ikke dette alene lenger.
Jeg er klar til å komme hjem igjen. Nå trenger jeg familien min igjen.
Hvor mange er det?
Fire. Vil du se?
Dette er Bruno.
Det du alltid har ønsket deg.
En liten gutt.
Han gjorde det ikke med vilje. De liker bare å tygge på alt mulig rart.
Pakk sakene dine.
Søsteren din kommer til å bli kjempeglad for å se deg.
Tusen takk. Jeg lover å ikke skuffe deg igjen.
- Legg igjen bodyene. - Hva skal de ha på seg, da?
Munnkurv.
Rosie Zhang hadde alltid ønsket seg et vanlig liv.
Men mora hennes...
...stilte seg i veien for det.
De stjal bilen min, for pokker. Legen hadde aksent. Britisk, eller noe.
De har en sånn gris med seg, og en aggressiv jentunge.
Den svære fyren sa at de skulle til kysten. Til Nag's Reef, tror jeg.
Bor du her alene?
Ja. Kona og gutten min...
Syken tok dem i fjor.
Vel... Hva er dusøren for å melde ifra om hjortegutten?
At familien din får leve.
Nei, nei!
Herregud! Nei! Vær så snill!
De er i bevegelse. Mot Nag's Reef.
ETTERLYST HJORTEHYBRIDEN "GUS"
- Hvem er "Zang"? - Jeg tror det er "Zhang".
Du har møtt henne. På Abbots lille dyrehageleir.
- Den skumle dama? - Abbot blir en smågutt i forhold.
Og nå er hun den siste krigsherren igjen.
Etter at Texas falt, brøt det ut krig om kontrollen over sørområdene.
Familien hennes vant.
Nå styrer de alt. Melkeproduksjon, jordbruk og brennstoff.
- Ikke glem fødsler. - Fødsler?
Hun åpnet en barselranch.
Dit får hun inn vordende mødre fra over hele landet.
Abbot visste om alt sammen.
Jeg vil ikke vite hva hun gjør med dem.
Hun prøver å få menneskefødsler i gang igjen.
- Hvorfor er hun ute etter Gus? - Fordi jeg er den første.
Det som fins inni meg, var begynnelsen på alt. Hybridene og Syken.
Zhang tror nok at du er nøkkelen til det hun trenger.
Lurer på hvem som satte henne på den tanken.
Men Gus er ikke kuren, ikke sant?
Iallfall ikke i tradisjonell medisinsk forstand.
- Herregud, ikke nå igjen. - Sånt gir ikke mening av seg selv.
Dagene der vi håpte at serum og antigen kunne redde oss er en saga blott.
Men Zhang har rett i noe.
Gus er nøkkelen til å løse alt.
Og hva har alt dette med grotta å gjøre?
Jeg tror at det var der kaptein Thacker fant det han lette etter.
Det han gjorde i den grotta, forårsaket Syken.
Derfor må vi få deg tilbake dit, sånn at...
- ...du kan reversere det. - Det kan du ikke legge på ham.
Du forstår ikke. Får vi ikke Gus dit,
kommer alle mennesker på jorda til å være døde om noen uker, om ikke dager.
Inkludert alle i denne bilen.
Den gjør det mulig å ekstrahere stamceller fra levende vesener.
Jeg må advare dere. Det dere bruker denne på, kommer ikke til å overleve.
Vis meg hvordan den fungerer. Willow. Kom bort hit litt.
Kom igjen.
Snu deg.
- Ma'am? - Fortsett, du.
- Sett tuppen her. - Mellom ryggvirvlene?
Ja, akkurat.
Og så?
- Du må gå rett inn, ikke i vinkel. - Hvor dypt?
Helt inn.
Utmerket. Dette kommer til å fungere som bare det.
Gå, du. Vi er ferdig.
Det er da vel en ganske liten pris å betale?
Hør etter, folkens. Vi har et problem.
Gertrude Miller, som dere sikkert kjenner som Birdie, er savnet.
Jeg fant skuteren i fjellpasset, sammen med en ingen har sett før.
Ingen ser ham igjen, heller, for han er død.
La oss håpe at det samme ikke gjelder henne.
Jeg vil samle et letemannskap.
Grunnen til at jeg ba dere om å komme, er at jeg ser etter frivillige.
Synd at hun ikke er her. Hun elsker å lete etter ræl ingen finner.
Ja. Det stemmer.
Altså, jeg...
Hun kan nok ha virket litt tvangspreget, men...
- Noen sa at hun skulle tilbake. - Til Juneau for å lete etter en tråler.
- Leter vel etter den grotta igjen. - Det fins ingen grotte. Det var oppspinn.
Ingenting av det forklarer den døde fyren. Jeg har ingen bevis, men jeg tror at...
Vi tror at hun fortsatt er der ute,
og som vi vet er det jækla mye "der ute" rundt oss.
Ja.
- Milton. Hva sier du? - Jeg skulle gjerne hjulpet til, Siana.
Men du vet hvordan det er nå. Vi må passe på oss selv.
- Hvem er den døde fyren? - Hvor kom han fra?
- Hvordan kom noen seg helt hit? - Vi skal liksom være avskåret fra alle.
- Vi trenger ikke mer problemer. - Hun hadde lett etter dere.
Uansett hvor mørkt det var eller hvor kaldt det ble.
Det er lett for deg å si. Du er halvt rev.
Hun er også halvt menneske, Milton, mer enn noen andre her er, tydeligvis.
Vi har tre dager igjen før sola går ned og vi må leve i mørket fram til våren.
Jeg vet at vi har vårt eget å ta oss av, men hvis hun er der ute alene...
...kommer hun ikke til å klare seg lenge.
Siana.
- Jeg varmer opp Hägglund-beltebilen. - Takk, Odell.
Du...
Har noen fortalt deg at du er en god mann noen gang?
Bare du, Si.
- Dette blir Whale Songs siste reise. - Skru opp.
Hører du denne meldingen, er det ikke for sent.
Whale Song legger ut fra Nag's Reef i dag for siste gang.
- Enveistur. Fastlandet er ikke trygt. - Herregud, det er den!
Vi seiler mot kysten av Canada.
- Førstemann til mølla. Lykke til. - Spenn deg fast, Gus.
- Du skal med den båten. - Whale Songs siste reise.
- Lukter du det? - Salt!
Havet.
Vi må skynde oss. Er det siste båt, vil hele Pacific Northwest prøve å komme med.
8 KM TIL NAG'S REEF
- OK. Kom igjen. - OK.
Ut.
Jeg hadde gjort meg litt mindre synlig. Du er på etterlystplakaten!
Tror du virkelig på ham? På at mennesker bare har noen dager igjen?
Har vi råd til å ikke tro på ham?
- Hva tror du om de grottegreiene? - Han sier bare det Gus vil høre.
Jeg stoler på Gus, og har snakka med mora. Hun fins. Men han her stoler jeg ikke på.
Han kan ikke gå om bord på den båten.
Oi!
Hvor pokker er den?
De har dratt. De dro uten oss.
- Leirbål. De var her nå nettopp. - Det går fint. Vi finner en annen båt.
- Det fins ingen andre båter. - Men noe må det være.
- Sa skjebnen det også? - Kan du gi deg?
Vi får prøve å nå British Columbia...
Hørte du ikke hva jeg sa? Så mye tid har vi ikke!
- Hva foreslår du, da? At vi svømmer dit? - Slutt!
Det ville tatt oss måneder å komme oss dit med kassebilen.
Selv om vi hadde tatt alle forholdsregler, så ville vi vært borte innen den tid.
Leter dere etter Whale Song?
Den seilte nå nettopp.
- Når gikk båten? - For omtrent en time siden.
- Hvordan når vi den igjen? - Den har seilt.
Ikke prøv å svømme. Dere blir bare skylt i land.
Du så den faktisk seile?
Hvis dere skulle finne veien dit, og det er et stort "hvis",
så er båten breddfull. Den har ikke plass til flere, iallfall ikke alle sammen.
Ser dere ikke alt de etterlot?
Gud og hvermann kjempa for å komme seg om bord i den greia der.
Hva heter du?
- Coral. - Coral. Jeg heter Gus.
Vennene våre og jeg er på et viktig tok til et sted kalt Alaska.
Alle liv avhenger av det, selv ditt. Så kan du være så snill å hjelpe oss?
Vi må virkelig med den båten.
Følg meg.
- Bor du her? - Ja. Eller nei.
Jeg er i en slags nomadeperiode.
Før reiste jeg opp langs kysten sammen med frivillige som brydde seg,
men så vokste vi fra hverandre og gikk hver til vårt.
- Hva meldte dere dere frivillige til? -"Hold havene rene."
Vi ga oss etter Kollapsen.
- Hvorfor det? - Det viste seg...
at beste måte å holde havene rene på, var å kvitte seg med alle folka.
Jeg skulle til å dra, så dere må gjerne bo her hvis skipsgreiene ikke ordner seg.
Hvorfor vil du dra?
Det er legendariske bølger i California. Hvis jorda faktisk skal gå under,
er det siste mulighet til å få surfet på dem. Sånn.
Jenter. Ta over her. Vi kommer til å trenge kraft for å nå skipet.
Whale Song. Kom inn.
Hører dere meg?
Jeg har noen etternølere her. Håper dere holdt av noen plasser.
Hører dere?
Hører dere meg, Whale Song?
- Jeg vet ikke hva jeg skal si. - Få den der. Fortsett.
Whale Song. Hører dere meg?
Vi har en frisk gutt som må være med den båten.
Det står om liv og død.
Hører dere meg?
- Whale Song, hører dere meg? - Vent.
Hva er det?
Se! Det er en båt.
- Denne holder ikke i seks meter, engang. - Den må bare flyte til Whale Song.
- Jeg sa jo at vi fant en båt til. - Ikke mye til båt.
- Vi kan reparere den. - En varslet ulykke.
Ikke like mye ulykke som å vente her som lette ofre.
Tror du ikke surfejenta gir Gus til Zhangs folk så fort de kommer?
- Vent nå litt... - Du...
La Gus bestemme. Ikke sant? Det er hans reise og hans mor.
Han bør få velge.
La oss sette i gang.
Det er bare ett problem. Hvordan får alle plass?
Jeg fant noe.
La oss få denne greia ned til vannet.
Ikke se sånn på meg. De kommer ikke til å rekke det, din idiot.
Greit. Du vinner.
Jeg skal prøve igjen.
Skulle ønske at de andre kunne ha vært her og sett dette. Earl og Bobby.
Jeg klarer ikke å slutte å tenke på dem, Gus.
Bare tenk på alle historiene du kan fortelle dem en dag, da.
Det er vanskelig å fatte at vi skal reise fra alt dette.
Alt er her når vi kommer tilbake. De også.
Det lover jeg deg.
Jeg håper bare ikke at vi to er de eneste igjen som får glede av det.
Liker du bare å leke med den der, egentlig?
- Du høres ut som mora di. - Ikke... si det.
Jeg er trygg på meg selv.
- Går det bra med dem? - De er en flokk. Noen ganger må de slåss.
De må finne ut hvem alfahannen er.
Hva skjedde med barnefaren? Hva var det han het igjen?
Det spiller ingen rolle.
Mora mi sørget på grundig vis for at han aldri ville komme tilbake.
Du får be til Gud om at vi finner en måte å fikse ungen din på i tide.
Ginger er ikke skapt for det livet der.
Hvorfor bestemte du deg for å komme tilbake?
Jeg vet ikke.
Kanskje jeg også trodde at jeg trengte en flokk.
Hører dere meg, Whale Song?
Det er en gruppe igjen i Nag's Reef.
Jeg hater å måtte si det, men jeg tror kanskje de er verdt å snu for.
Finn ut om du kan sende ut et signal med den der.
Nag's Reef. Kom inn.
Får vi ikke motoren i gang, kommer ikke den her seg noe sted.
Og får vi den i gang, så har Wendy rett. Vi får ikke plass til alle.
Han kan ikke gå om bord i båten. Han tenker det samme om oss nå.
- Hva sier Gus om vi etterlater ham her? - Gus kan ikke si noe på bunnen av havet.
Fordi vi prøvde å få med alle.
Det eneste problemet er hva vi skal gjøre med ham.
Det er opp til deg. Du er tre ganger større enn ham.
- Har sett deg spise større ting enn ham. - Skal jeg drepe ham her? Foran barna?
Du får gjøre det som må til for å kunne beskytte Gus.
Hei! Hei! Jeg klarte det!
Ja!
Jeg holder ungene unna.
Folkens. Båten er nesten klar. La oss lete en siste gang etter utstyr.
Er du klar?
Du vet at du kan snakke med meg om alt, ikke sant?
Ja, det vet jeg.
De etterlot så masse.
Industriteip. Mamma sa alltid at dette kunne reparere alt.
Gi meg geviret ditt.
Takk.
Jeg vil bare at du skal vite at uansett hva som skjer, så tror jeg på deg.
Jeg vil ikke bli etterlatt. Jeg ser hvordan dere ser på meg, begge to.
Men la meg si deg noe som er helt sikkert, Mr. Jepperd.
- Jeg skal komme meg med båten. - Hvorfor er du så opptatt av dette?
- Hvorfor jeg bryr meg om å ikke utryddes? - Det handler ikke om det, men om deg.
- Hvorfor bryr du deg? - Fordi jeg har gitt avkall på for mye.
Du aner ikke hvor mye jeg satte på spill for å være her, og jeg gir ikke opp nå.
Når fikk du et ord med i laget, egentlig?
Dette er fordi en annen enn deg bestemmer Gus' beste, ikke sant?
For deg er han ei labrotte. Ikke lat som om du bryr deg om gutten.
Han så havet for første gang i dag.
Du ber ham om å redde en verden han ikke har sett, engang.
Du vet at du ikke kan beskytte ham for alltid, ikke sant?
Hva gjør deg så sikker på at du kommer deg til Alaska, engang, da?
Jeg fortalte deg ikke alt om drømmen min.
I synet mitt var du ikke å se noe sted.
Gus var helt alene. Bortsett fra at jeg var der.
- Kan jeg fylle opp disse? - Ja, kom igjen.
Takk.
Tenk at dere fikk den lille robåten i stand.
- Skal du virkelig reise fra alt dette? - Ja, hvis bilen min holder hele veien.
Ta bilen vår. Da får du plass til alt, og så får Sarge det mer behagelig.
Takk, Nasse Nøff.
- Ser ut til at du har egen skyss nå. - Ja.
- Er det broren din? - Før Kollapsen.
Jeg hadde ikke snakka med ham på ei stund. Vi sto ikke hverandre så nær.
Jeg visste ikke at dusten hadde valp før jeg kom hjem og fant de to der.
Broren min var allerede død. Jeg vet ikke hvor lenge han hadde ligget.
Sarge var skrubbsulten, men nektet å forlate ham.
Wendy! Kom igjen, så drar vi!
Dere er søstre, ikke sant?
Minner meg om meg på den alderen. Eplekjekk. Jeg sloss alltid for noe.
Et lite råd?
Sett pris på det du har mens du fortsatt har det.
Kom igjen.
Kom!
Wendy! Kom igjen. Vi må skynde oss. Båten er klar.
Vil du fortsatt dra, Wendy?
Whale Song? Er det dere? Hører dere oss?
Ikke la dem dra.
Pokker!
GJØR DET NÅ - DU KAN IKKE GJØRE DET SENERE
Jepperd!
De kommer!
Gus! Jepperd!
Ulver.
Hold deg nede.
- Gus! - De skyter på oss!
- Opp i båten! Kom igjen! - Dytt!
Hva gjør vi?
Forsiktig. Vi må ha ham i live. Bare sett ham ut av spill.
- Dytt! - Kom igjen!
- Løp! - Dytt videre.
- Kom igjen! - Kom igjen!
Kom igjen, da.
Nei! Vi kan ikke dra uten dem!
Nei! Nei!
Nei!
Dra.
Det går fint.
Nei! Nei!
- Unnskyld, Rosie, jeg... - Jeg trodde at du var trygg på deg selv.
MOR
La oss være alene, Tex. Kjør bilen hjem, du.
- Hva skal du gjøre? - Jeg og guttene blir her en stund.
De klarer seg.
Det krever mot å reise ifra alt som er kjent og kjært.
Jeg er veldig lei for det.
Det trenger du ikke å være. Vi kjenner ikke hverandre så godt ennå,
men stol på meg. Jeg vet hvor tøft det er å reise fra folk du bryr deg om.
Kom igjen. Nå drar vi og finner familien din.
Løp, Wendy! Løp! Gjem deg!
Hva gjorde du med ham?
Hei. Du...
Det går bra, vennen min. Mamma er her, OK? Mamma er her.
Sånn, ja. OK. Vi er nesten framme.
Å ofre noe er tosidig.
Først har du smerten ved å gi avkall på det du er glad i...
...og så har du det som venter på den andre siden.
Der er den!
Herregud.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen