Старий вовк команди «Ґардіанс», Томмі Джепперд,
от-от вийде на поле для останньої гри,
перш ніж повісити бутси назавжди.
Як він сьогодні впорається? Я не знаю.
Як колишній гравець зауважу, що в його віці,
так довго гарувати на полі...
Не знаю, чи є ще порох у порохівницях.
Мама казала мені,
що найважча миля завжди остання.
Коли фініш уже близько, ти починаєш сповільнюватися.
Бо знаєш, що наближається.
Саме тоді потрібно відкрити друге дихання.
Знайти щось усередині себе, про що не підозрював.
Віднайти ту єдину річ,
яка надавала твоєму життю сенс.
Ось і все.
Найкращий захист в історії ліги.
Я не уявляю, як він сьогодні зіграє.
Зі стількома іграми за плечима
я не знаю, як він тримається на ногах, не кажучи про футбол.
Можна сказати відверто...
Добре, що мама сказала мені ще дещо.
Що людина не має заради чого жити, поки не знайде того, за що ладна померти.
ОСТАННІЙ БІЙ ДЖЕППЕРДА?
ДЖЕППЕРД
Здоровань!
Як ти мене знайшов?
Нука спрямувала мене в правильний бік.
Тримай.
Дякую.
Зачекайте.
Джеппе, познайомся з моєю мамою.
Ви з мене...
Я Бірді.
Так, я добре знаю... Я все про тебе знаю.
А ти Здоровань.
Я... Він трохи розказав про тебе.
Дякую.
За що?
За все.
Ґасе, Сінгх пристав до Чжан.
Він здав нас, малий. Він здав тебе.
Вони йдуть по тебе.
Добре, що ми якраз ішли звідси.
До печери.
Вона тут, Джеппе. У каньйонах.
Тепер ми знаємо, де вона.
Тобі до снаги ще одна пригода?
Веди нас, Ласуне.
ЛАСУН
Ми не просто відвоюємо свій дім. Ми мусимо зупинити Звіра.
Щоб мати майбутнє.
Якщо вони заберуть усю електроенергію,
нам кінець. Ми не переживемо зиму.
То який у нас план?
Нука...
пробереться через вентиляцію.
Вона ввійде, прокрадеться до ролетів і відчинить їх для мене, Беккі й Венді.
Коли нікого не буде,
ми впустимо вас через їдальню. А тоді...
застанемо їх зненацька.
З чим? У нас немає зброї.
Усе гаразд. Я приберіг заначку, якою ми можемо скористатися.
Озброївшись, кожен обере ціль, і завдамо масового удару.
- Схоже, для тебе це не вперше. - Так.
Вона вбивала Останніх.
А що з тими вовчуками? Якщо вони бігатимуть, поки ми там...
Вони за нами.
У дочки Чжан є пульт, якого вони слухаються.
Поки ви займете позиції, ми заберемо пульт.
Тоді вже команди даватимемо ми.
Коли ми їх замкнемо, усе залежатиме від вас.
У нас обмаль часу.
Вони викачують електроенергію,
а запуск Звіра вичерпає наші запаси.
Ми вже втратили Волта.
Я не хочу втратити нікого з вас.
Але правда в тому, що, мабуть, вижити вдасться не всім.
Ми знаємо.
- Ми не стоятимемо осторонь. - Ми з тобою.
До самого кінця.
За Волта.
За Ґаса.
За всіх.
За всіх!
ЖИТНЄ ВІСКІ
НЕБЕЗПЕЧНО
ЗАБІРНИЙ БАК
Залишилося 30% заряду.
Ти відчула?
Малюк штовхнув.
Це я маю про тебе турбуватися.
Що ти тут робиш?
Зайшов до Джинджер.
Хіба я тебе просила?
Якщо хочеш залишитися і бути батьком цієї дитини,
тоді слухайся мене.
Підготуй Звіра до вказівок матері.
Не розмовляй з ним так.
Як?
Як наша мама.
Якщо ти забула,
мама доручила мені проконтролювати виконання її плану.
Щось не подобається?
Раніше ти не була такою.
Коли тато ще був живий.
Пам'ятаєш вашу останню зустріч?
Багато часу минуло.
Але ти пам'ятаєш?
Ще за моєї вагітності.
Я тоді ще не сказала мамі.
Я боялася її реакції, тому...
я дочекалася, поки тато залишиться в коморі сам,
і все йому розповіла.
Я думала, він зрозуміє.
Думала, він знатиме, що робити...
А він просто дивився.
Це його спустошило.
Він сказав, що я знищу сім'ю, якщо...
не позбудуся їх.
Але я не могла.
Я сказала, що це не йому вирішувати.
І він розлютився.
Сильніше, ніж будь-коли.
Тому я пішла.
Більше я його не бачила.
Я цього не знала.
Тепер це неважливо.
Він мертвий.
Його місце посіла мама.
Чому ти повернулася?
Ти була вільна від усього цього.
Не сумуєш за цим?
Важлива не лише свобода, Джинджер.
Я обміняла свою на відчуття безпеки.
Можливо, дарма.
Перший етап передачі енергії завершено.
Початок другої фази.
Якщо вірити карті, ми близько.
Тоді де вона?
Треба знайти печеру, поки не знайшли нас.
- Якщо не зцілимо те, що всередині... - Твоя мама сказала, що вона близько.
Значить, так і є.
Ти завжди казав, щоб я тобі довірився.
Тож, може, пора довіритися їй.
Добре?
Добре.
Пам'ятаєш, як ти привів нас сюди?
На Форпосту я сказав тобі...
Слухатися серця.
Так. Тому забудь про поганців.
Про них подбаю я.
А що мусиш зробити ти?
Свою оленячу фігню.
Жартую.
Ти впораєшся.
Ти в порядку? Маєш кепський вигляд.
- Я погляну. - Ні, я в нормі.
Бувало й гірше.
Та й малий не дає постаріти.
Ти чудово з ним ладнаєш.
Я серйозно.
Я бачу, як сильно ти любиш Ґаса, а він любить тебе.
Приємно бачити, що я пропустила.
Що ж, ти подалася рятувати світ, і ми обоє опинилися тут з ним.
- Я не шкодую. - Так.
Я теж.
Гей.
Якщо ми таки дістанемося тієї печери...
що ми там знайдемо?
Я не знаю.
Але що б Такер там не зробив,
це спричинило Неміч.
Але якщо ми це виправимо, то зупинимо її, так?
Але тоді, можливо, ми також покладемо край гібридам.
Вони більше не народжуватимуться.
То що нам робити?
Ми не знали, з чим бавилися у «Форт Сміті». Ми не знали,
що випустили.
Люди померли.
Мільярди людей померли через нас.
Через мене.
Я так довго намагалася все виправити,
але ніколи не задумувалася, чи варто.
А якщо ми хочемо полагодити щось, що не зламане?
Треба прислухатися.
Ти знайшов Бірді. Ти зможеш знайти печеру.
Сюди!
- Ласуне! - Де ти?
Ґасе, ти куди?
Сюди!
Господи.
Геть як у моєму сні.
Ходімо.
Ходімо всередину.
Готова?
Після тебе.
Рухаємося. Треба завести цю штукенцію.
Де Звір?
У гаражі. За ними.
Перенаправляю живлення у транспортний відсік.
Треба знайти Роузі. Пульт десь у неї під рукою.
Ти про це?
Ти крута.
Ідіть на міст.
На житловому поверсі є захисна система дверей.
Закрийте хлопців Роузі.
Виходимо. Чекайте сигналу.
Щасти вам.
Гаразд.
Ось так.
Уперед.
Агов.
Залишилося 20% заряду.
- Чорт. - Критичний режим передачі.
Треба рухатися. Вони майже закінчили.
ВОЛТ
Час розплати.
Попередження. Приготуйтеся до відключення станції.
Чорт забирай.
Моїй клаустрофобії тут не подобається.
Ґасе, ні.
Усе гаразд, це ж лід.
Вода льодяна. Якщо провалишся, то й пів хвилини не протягнеш.
Спершу перевіримо.
Мабуть, я перший.
Не вгадав.
Має бути інший шлях.
Ось.
Підемо по них.
Так.
Я так і переходив струмок у Єллоустоуні.
Я перша.
- Але... - Ґасе.
Слухайся мами.
- Мамо! - Усе добре.
Гаразд, тепер я.
Ґасе, обережно.
Ґасе!
- Біжіть. - Уперед!
Хутко!
Стрибай!
- Це було небезпечно. - Аж занадто.
З вами завжди так?
- Ага. - Щось таке.
Гей!
Звір уже майже готовий. Заряду ще трохи залишилося.
Ти точно впораєшся?
Звісно.
Мій старий їздив на таких штуках до Краху.
Я впораюся.
Ти маєш довезти її до самої печери.
Без зупинок. Не сповільнюючись.
Цього разу не налажай.
Ясно?
Так, я зрозумів.
Залишилося 15% заряду.
Ми не можемо випустити цю штуку.
Принеси-но скриньку з інструментами.
Зараз.
Чорт.
- На північ - До самої Аляски
На північ до Аляски
Прямуємо на північ Гарячка підганяє
На північ до Аляски
Прямуємо на північ Гарячка підганяє
Великий Сем поїхав зі Сіетлу
У 1992 році
З Джорджем Праттом Його партнером і братом
Здорованю, ти в порядку?
Так, усе добре, малий. Усе добре.
Погляньте...
- Фіолетові квіти. - Відійди.
Я мала здогадатися, що вони тут. Звідси ж почалася Неміч.
Це точка відліку.
Зачекайте.
Чому вони мерехтять?
Вони замерзли.
Тобто ми в безпеці, так?
- Можна просто пройти? - Так.
Але якщо зламаємо квітку, нам кінець.
У нас немає вибору.
Що б ми не шукали — воно там.
Це фінішна пряма.
Остання миля.
Пройдімо її.
Обережно. Без поспіху.
Просто дихай.
Гаразд.
Обережно.
Хто це?
«Форт Сміт».
Команда Джилліан зайшла далі, ніж вона думала.
Я не можу...
Здорованю.
Я не можу.
Гей. Ні, усе гаразд.
Ні, чекай.
Дихай.
Гаразд.
Я не можу...
Просто поклич мене на ім'я
- Що ти робиш? - Намагаюся тебе заспокоїти. Я не знаю.
Ти ж знаєш...
Підспівуй.
Де б я не була
Я прибіжу
Щоб знову тебе побачити
- Підспівуй. - Так.
Узимку, навесні, улітку чи восени
- Просто поклич - Поклич
І я прийду
Така дурня.
Але допомагає.
Я знаю цю пісню.
Пабба наспівував, коли думав, що я його не чую.
Справді?
Лід. Він тане.
Сигнальна ракета. Діє на квіти.
Погаси її!
Допоможи!
Не виходить!
Тоді біжіть! Нумо!
- Біжіть! - Хутко!
Хутко!
Агов, Джеппе.
Знаєш що?
Ось воно.
Тут усе почалося.
Гібриди і Неміч.
У своєму щоденнику Такер описав це як «Кров Землі».
Чому?
Серцебиття — це ти.
Кров Землі всередині дерева.
Чорт забирай.
Це...
Такерова.
Він вдарив дерево, щоб отримати сік.
Він роками стікав у лід, а потім ми привезли його
з собою у «Форт Сміт»
Відтоді дерево вмирає.
Чекай, що ти робиш?
- Якщо витягнути її, рана загоїться. - Ні, Ґасе. Ні.
Тобто? Ми ж заради цього сюди й прийшли. Щоб усе виправити.
Ми не знаємо, що станеться, якщо ти її витягнеш.
Треба все залагодити. Зцілимо дерево — і зупинимо Неміч.
Це може позбавити вас майбутнього.
Ви станете останніми зі свого роду.
Ти і решта таких дітей.
Я не розумію.
Завжди є наслідки, пам'ятаєш?
Коли Такер вдарив по дереву, воно випустило Неміч, щоб знищити наш вид,
але також створило новий вид, який мав успадкувати Землю.
Гібридів, Ґасе.
Тебе.
Якщо ми зупинимо одне, то можемо покласти край іншому.
То що нам робити?
Ми підемо назад.
Підірвемо вхід до печери, щоб ніхто його не знайшов.
Якщо ми цього не зробимо, люди захочуть втрутитися.
Дамо природі зробити своє?
Але тоді ви помрете. Обоє.
Неміч от-от забере останніх людей.
Ми не заслуговуємо на спасіння.
Ми давно віджили своє.
Джеппе?
Я завжди знав, що для мене це може виявитися подорожжю в один кінець.
Ні.
Послухай, малий.
Ми знайшли твою маму.
Це вже неабищо.
Наш час минув.
Мунак мав рацію.
Люди — це хвороба.
Неміч — це ліки.
Настав ваш час.
Ні! Мусить бути спосіб врятувати всіх! Мусить!
Вибач, що не могла провести всі ці роки з тобою.
Але зате я можу зробити так, щоб ти мав шанс подорослішати.
Надто пізно.
Дякую, що показали дорогу.
Але твоя правда, Ґасе.
Ми можемо зупинити Неміч.
І ти допоможеш.
Залишилося 5% заряду. Останнє попередження.
Відключення станції через три хвилини.
Беккі, вовки досі тут. Де ви?
Ми майже готові.
Добре.
Коли натисну, вони прийдуть сюди.
Зачини за ними перші двері — і вони в пастці.
У нас є лише один шанс.
- Готова? - Готова.
Гарна спроба. Але вони не слухаються абикого.
Ти питала, як звали мого сина.
Його звали Бруно.
А це його брати.
Вони дуже хочуть зустріти ту, хто вбила їхнього брата.
Ти не мусиш цього робити.
Так, мушу.
Твоя мама тебе використовує.
Як думаєш, що буде, якщо вона доб'ється свого?
Як народження нових людей вплине на твоїх синів?
Зараз!
Гей!
Руш!
Вони нагорі.
Ходу!
Біжіть до Звіра, негайно!
Сінгху! Я тебе вб'ю!
Навіщо тобі вбивати когось із нас?
Ми вилікуємо Неміч і врятуємо вам життя.
Не можна.
Докторко Міллер, ви замало дров наламали за останні десять років?
Кажу як мати матері: заткніться!
Ми мали рацію, любий.
Ми мали рацію.
Ми знайшли його.
Привезіть Звіра.
Лікарю?
Лікарю Сінгх, нам обом снилося це місце.
Ми хотіли все виправити. Разом.
Вибач, Ґасе.
Нас звела доля,
але я не все тобі розповів.
Так закінчується мій сон.
Така вона, доля, Ґасе.
Від неї не втечеш.
От лайно. Вони загороджують гараж.
- Чорт! - Відключення станції через одну хвилину.
Стріляти нічим. Нас затиснули.
Мілтоне!
Чжан готова! Заводьте Звіра!
Критичний рівень заряду.
Відключення станції через 30 секунд.
Зараз або ніколи.
Нам не пройти до гаража. Його оточили.
Треба щось велике!
Живлення. Як його вимкнути?
Теплиця.
Якщо я дістануся до щитка, то зможу вимкнути струм.
ЖИТНЄ ВІСКІ
Приготуйся.
НЕБЕЗПЕЧНО ЛЕГКОЗАЙМИСТА РІДИНА
Капець.
Молодець.
Більше так не роби.
Збій електромережі. Попередження.
Попередження. Збій електромережі...
Звір.
Вони його завели.
Ні!
Агов, Беар.
Я переміг!
Сінгху, має бути інший вихід.
Ні, його немає.
Я застерігав, що нам усім доведеться чимось пожертвувати.
Коли в цій печері проллється його кров,
ми нарешті позбудемося цієї жахливої хвороби.
Ні!
Як казала мені мама,
людина не має заради чого жити,
поки не знайде того, за що ладна померти.
Докторко Міллер...
Ні!
Ні, не йди. Прошу, не йди.
Будь ласка.
Я знову тебе побачила, Ґасе.
Ні, прошу, не йди. Прошу, не йди.
Це для мене найголовніше.
Мамо! Ти не можеш піти. Будь ласка, не йди!
Будь ласка. Залишся, мамо.
Будь ласка!
- Я ні про що не шкодую. - Ні.
Ти не можеш піти.
Мамо?
Переклад субтитрів: Софія Семенко