Hosszú motorozás felfelé
Huszonegyezer km és 13 ország vár ránk ezen a motoros túrán.
Ushuaiából indulunk, Argentína és Chile között szlalomozunk az Atacama-sivatagig,
majd következik La Paz és a Titicaca-tó,
aztán az Andok mentén elrobogunk Kolumbiáig, átkelünk Panamán,
Közép-Amerikán és Mexikón, hogy 100 nap múlva megérkezzünk Los Angelesbe.
RENDEZŐ - PRODUCER
Felszereljük a fiúkat kamerával,
és mikrofonnal ellátott kamerát teszünk a bukósisakjukra,
hogy felvegyék a motorozást.
Ez egy út? Egek!
RENDEZŐ - PRODUCER
Egy operatőr, Claudio is motoron megy velük.
Russ és én két elektromos autóval kísérjük őket,
a másik operatőrrel, Jimmyvel.
Anthony és Taylor a logisztikában segítenek.
Mi a kocsiból filmezzük őket,
és a határokon találkozunk.
Egyébként a motorosok végig magukban lesznek.
- Nem lehet meleg odakint. - Nem bizony.
ISTEN HOZOTT
Azok ott snowboardok.
Ahogy jöttünk a repülővel, csak a hegyek tetejét láttam havasnak.
Az utak úgyis a völgyekben húzódnak.
Nem hiszem, hogy a hegy felső harmadánál...
- Oké. - ...alacsonyabban is van hó.
Ajaj, odakint az tényleg hó!
Vagy itt fehér az aszfalt?
Fehér aszfalt!
- Semmi pánik. - Nem vagyok paranoiás.
Nem pánikolok. Nyugodt maradok.
Csak ezeket lesz nehéz kitolni a kocsiig, a motorozással semmi gond nem lesz.
- Nézd, ott a Rivian dzsip! Csendes. - Milyen csendes! Király.
Kész csoda, hogy itt vannak,
hiszen csak a múlt héten készültek el.
Jó volt az út? Hogy s mint?
- Minden oké. És nálad? - Szuper.
Ez igen! Ez ám a technológia.
Nagyszerű volt látni a Rivian autóit, és beszállni.
Fantasztikus volt, hogy David mennyire örült az autóknak,
és hogy ezek a srácok milyen gyorsan összerakták nekünk ezeket a kocsikat.
Senki sem vezetett még ilyen autót.
Ez egy valódi mintadarab.
A Rivian kifejezetten erre a túrára építette meg ezt a két elektromos autót.
Mehetünk veled, Dave?
Nem akarja, hogy filmezzük az első útját.
Indulás előtt lépjek a fékre?
- Igen. - Folyamatosan filmezünk.
Láb a féken.
- Mesélj! Milyen? - Mint a tűzkeresztség.
Hihetetlen.
Mit mondtál, Bhush? Hallgassátok csak!
Ez itt
a Rivian gyár legeslegelső, 000001-es számú autója.
És örülök, hogy elvisztek az autóval, amit megépítettem...
négy nappal ezelőtt.
- Parkolás, tolatás, üres, vezetés. - Ez mi?
Itt vagyunk!
Indulhatunk.
- Ki dudált? - Te voltál?
- Nem. - De igen.
- Ja. - Nem értem hozzá.
A duda a jobb térded mellett van, úgyhogy...
- Tényleg. - A térdednél?
Aha.
Ez állati.
Ez a sűrű havazás nem hiányzott.
Itt már vége a télnek,
mégis minden csupa hó.
Emberek, ez jég.
Ez így elég gáz,
mert nem tudjuk, hogy biztonságos-e így motorozni.
Max, a helyi emberünk, nagyon aggódik amiatt, hogy útnak akarunk indulni.
Nem hiszem, hogy tisztában vannak vele...
HELYI SZERVEZŐ
...hogy mivel kell megküzdeniük,
hogy mekkora szél lesz.
Van, hogy olyan erős szél fúj, hogy a kocsikat is felborítja.
Szerintem nem értették meg, hogy lehet, hogy végig szembeszélben kell menniük.
Ezeknek a motoroknak a teljesítménye, plusz a különféle típusú utak,
a jég, a hó, a hideg és a tengerszint feletti magasság
mind-mind megváltoztathatják a körülményeket.
Igen.
- Apám tegnap... - Mit mondott?
"Utánanézhettetek volna,
milyen az időjárás arrafelé, mielőtt elindultatok."
- Füllentettem neki. - De megnéztük!
Azt mondtam: "Nyugi! Utánanéztük. Itt tavasz van, tényleg.
Ez a hóvihar csak véletlen." És tovább hazudoztam.
Mert tudtam, hogy igaza van, jobban utánajárhattunk volna.
Sokan teszik meg ezt az utat,
csak épp észak-déli irányban,
és sokat hallani az utazóktól erről a fura városról, a túrájuk végállomásáról.
Körbejár az ember ebben a fura, de klassz kisvárosban.
Ide nem vetődik el az ember csak úgy.
Ushuaia nem az a hely, ahol véletlen köt ki az ember.
Van valami érdekes, különleges bája. Nagyon tetszik.
Izgatottan várjuk a motorokat,
amelyek több ezer km-t utaznak a hajón idáig.
Dos, tres.
Király, gyönyörű.
Itt vagyunk Dél-Amerikában. Hihetetlen.
Mindent nagyon köszönünk.
- Jó hosszú lehetett az út. - Igen.
Milwaukee-ból...
- múlt szerdán indultak. - Hűha!
Úristen! Oltári klassz, igaz?
Lelkesítő ezen dolgozni.
Szerintem így jó lesz.
Ushuaiában vagyunk. Igen! Életünkben először.
Három hét után tudtam normálisan kimondani ezt a szót.
- A másikat. - Így ni.
Sikerült.
- Életre kelt. - Oké.
Össze ne karcold!
Oké.
A tv-ben mindig könnyebbnek tűnik, nem?
Ha ki akarnák próbálni otthon, azt javaslom...
kicsit menjenek el, igyanak egy teát és halkan lopakodjanak vissza...
és amikor a motor nem számít rá, akkor folytassák!
Ha nem számít rá, hogy jönnek, sokkal könnyebben hagyja magát.
- Ez még lejön róla. - Ezt ki kell venni.
- Csak a szállításhoz kellett. - Oké.
- Igen. - Már értem.
Ezért kérdeztem, hogy: "Én vagyok a hülye?"
Senki sem válaszolt. Néma csönd volt.
Ez a modern Sprinter szállítja a forgatási kellékek egy részét.
- Baromi jó. - Elképesztő.
Ahogy kiemelkednek a napelempanelek, te jó ég, az egyszerűen csúcs!
Felszerelem a csengőmet.
Ez egy szerencsecsengő,
amit a Harley-Davidson főtervezőjétől kaptunk Milwaukee-ban.
Elűzi az útról a démonokat.
A gonosz közúti szellemeket. Ide akarom felkötözni.
- Kössünk fogadást! - Arra, hogy ki töri ezt össze?
Arra, hogy hány napi motorozás után fog lógni ez az index?
Mennyi idő múlva fogom összetörni?
- Mit saccolsz? - Szerintem...
egy óra múlva.
- Pofás. - Londonban láttam. A motoros futárokon.
Az a helyzet, hogy ebben a hidegben...
Hálás leszek érte. Az én ötletem volt.
Én...
Csak emlékeztetni akarlak.
Hogy ha majd nem fázik a kezed,
- hálálkodhass. - Úgy szeretlek, Ewan.
"Kösz, haver. Micsoda ötlet."
- Kösz. - Minden tuti.
Most pedig megünnepeljük a motorjainkat egy klasszikus argentin asadóval.
- Már hozom is. - Atyaég!
Tessék.
Ez itt bárányhús, az állat minden részéből.
- Tyűha! Oké. Én neki is látok, Charley. - Hajrá!
Szinte szétolvad a számban.
Szószt is hoztam hozzá. A zöld a chimichurri.
- Oké. - Jó.
A másik egy hagymás-borsos szósz.
Bon appétit!
Csilit mondott?
- Csimi csimi csurri csurri. - Csurri csili. Csimi csurri.
Tudták, hogy Charley második lett egy főzőműsorban?
- Igen. - És indult a Dakar-ralin.
Igen.
Beszélünk Rachellel a töltésről.
Háztartási konnektoron keresztül is tudnunk kell tölteni ahhoz,
hogy sikerüljön a túra.
Úristen, megint havazik! Csúcs.
"Salon de Eventos." Ez nekünk való hely, mi?
Pontosan.
A motorokhoz többfázisú csatlakozó van.
Ezt be kell kapcsolni. Ott van a töltő. És megy a gyorstöltés.
Mindkét motorhoz tartozik egy-egy ilyen töltő.
De amikor... nincs...
Amikor nem vagytok velünk, akkor ez sincs ott.
Ezt nálatok lesz.
Nem cipelhetjük magunkkal egész úton.
Ezt képtelenség felszerelni a motor csomagtartójára.
Csak hogy tisztázzuk, ha mi nem tudunk...
tölteni háztartási konnektorról, akkor a motorok nem alkalmasak erre a túrára.
Olyan jókedvűen jöttünk ide a taxival, hülyültünk, röhögtünk,
jól éreztük magunkat.
Ma délután már ki akartuk próbálni a mocikat.
Aztán... úgy alakult, hogy más dolguk volt.
Meg kellett csinálniuk még ezt-azt.
Aztán idejöttünk,
és lejátszódott a klasszikus jelenet, hogy...
csak ne paráztassunk be senkit, ne mondjunk senkinek semmit!
Eleve nehéz volt elfogadni az elektromos motorok ötletét,
mert nem akartunk lemondani a motoros túra tipikus élményeiről.
Nem akartuk, hogy az egész út a járgányok töltéséről szóljon.
Mégis belevágtunk, mert azt gondoltuk, többféle lehetőség lesz.
Eleve tudtuk, hogy főként házaknál fogjuk feltölteni az aksikat,
vagy kávézókban vagy valami fali töltőre csatlakoztatva.
Ezek lettek volna a fő töltési módok,
és mellette időnként igénybe vettük volna a gyorstöltőket.
De ha háztartási konnektoron keresztül nem tudunk tölteni,
akkor nem tudjuk megcsinálni a túrát ezekkel a motorokkal.
Ma kicsit bonyolódott a helyzet. A motor gyártói nem merik kijelenteni,
és érthető is, hiszen nem végeztek szabályos tesztelést,
szóval nem merik kijelenteni, hogy a háztartási töltés megbízhatóan működik.
Korai lenne.
Ezeket a motorokat még nem értékesítik.
Úgyhogy, tudom,
hogy Charley és Ewan mindketten... de egyébként is aggódnának.
Akkor is, ha benzines vagy gázolajjal működő motorral mennének,
mert egy ilyen túra mindenképpen aggodalommal jár.
De most annyi a bizonytalan tényező. Itt minden mintadarab.
A csapat próbál mindent összerakni,
de lehet, hogy korai volt ebbe belevágni.
VIDEONAPLÓ
Nem tudok aludni.
Egyfolytában jár az agyam, kétségek gyötörnek.
Például hogy talán inkább hagyományos motorral kellett volna menni.
Annyira lehangoló lenne, ha nem tudnánk végigcsinálni elektromos motorokkal.
Hajnali 3.22 van. Még mindig nem tudok aludni.
A szomszédom úgy horkol, mint... Hallgassák!
Ugye hallják?
Késő éjszaka van,
mégis egyfolytában jár az agyam. Csak úgy cikáznak a gondolataim.
Mi lesz, ha nem tudjuk feltölteni a mocikat?
Ha holnap havazni fog? Ó! Úgy szeretnék már aludni.
Lehet, hogy ma jól sül el minden.
Lehet, hogy megvan a megoldás.
Van egy kis alkatrész a Harley töltőrendszerében,
amit ki akarnak cserélni, hogy erősebbé tegyék.
De meg kell várni, amíg ideszállítják.
Ez lesz a kulcs a motorhoz.
Tudom, hogy ez hihetetlen, de ez a kis valami
képessé teszi a motorokat arra...
A VÁMÜGYNÖKKEL BESZÉL
...hogy tölteni lehessen, érted?
Tudod, ezek elektromos motorok.
E nélkül az alkatrész nélkül nem indulhatunk el.
A srácok kezdenek bekattanni.
Most látsz engem?
Lehet, hogy öregek vagyunk hozzá,
de ez tényleg nehéz.
- Igen, az. - Kifejezetten nehéz.
Elég a rinyálásból, tesó.
- Ő beszél! - Légy tökös!
Egy újabb napot kell várni, úgyhogy nyakunkba vesszük a várost.
Tutira lesznek meleg cuccaik.
Reméljük, nem alsógatyát árulnak.
- Ez jó szín. - Nincs kedvencem.
Nem vagyok egy sapkás típus.
Rövid a nyakam.
Vedd meg ezt a gyöngyöset!
Muti! Ez elég jó.
- Ez a szürke? - Aha. Jól áll ez a szín.
Megy a szemedhez. Nézz rám!
Azta! Micsoda acélkék szem!
Nézd, mit láttam itt a múltkor!
- Cukrászda. Ezt nézd! - Mi is ez? Chimichurri?
Aha, chimichurri.
Chimichurri, igen.
Nem az a szósz a chimichurri, amit a hús mellé ettünk?
Nem, az nem chimichurri. Az a...
- Az is mexikói. - Churi-chimmies.
Churi-chimie rágó.
Ez igazából churros.
- Rúd alakú fánk. - Aha.
Visszamegyünk. Rachel mutatni akar nekünk valamit.
Este megérkezett a hiányzó alkatrész, és leteszteltük.
Minden tökéletesen működik.
Először is kipróbáltuk a fali töltődobozt.
Ez egy váltóáramú, háztartási töltő. Jó hírem van: működik.
- Csodás. - Köszönjük.
- Mindent köszönünk. - Nagyszerű munkát végeztetek.
- Nagyon köszönjük. - Kösz.
Többféle módon tudunk tölteni.
Gyorstöltőt is használhatunk, amihez az útvonalunkon kiépítették a töltőpontokat.
Ez lesz a Hosszú motorozás felfelé öröksége az utókor számára.
A motorok töltésével kapcsolatos krízishelyzet
a mai nap folyamán enyhült.
Az igazat megvallva, kicsit szégyellem magam...
amiatt, ahogy viselkedtem...
Ilyen helyzetekben nyugodtnak kell maradni,
és úgy érzem, tegnap ez nekem nem nagyon sikerült...
Azt hiszem, azért vagyunk idegesek,
mert ez ismeretlen terep a számunkra.
El akarok már indulni. Bele akarok vágni.
Itt vagyunk Ushuaiában,
és ha végighajtunk ezen az úton,
van ott egy parkoló. Akik északról jönnek, ott szoktak megállni.
Ez a célállomásuk, mert itt ér véget az út.
Dél környékén, ebédidőben
végre útnak indulunk. Juhé!
"Olyan boldog vagyok, mint Larry." Gőzöm sincs, ki az a Larry és miért boldog,
de Angliában ezt szoktuk mondani, amikor nagyon örülünk.
Ewan nagyon szereti a küldetéseket.
Szerintem tulajdonképpen indulhatunk.
Beizzíthatjuk a kerekeket.
Bhush, hajrá!
Látom, te már menetkész vagy. Te vagy az első.
- Hallasz, Ewan? - Aha, hallak.
Oké. Király.
Ezt a lányaimtól kaptam. Jamyantól és Anouktól. Szerencsét hoz.
Az a jó abban, hogy nekem kell megszervezni mindent,
hogy a saját bajaimra nem marad időm.
Például öt perce jutott csak eszembe: "Basszus,
nekem kell vezetni a világ legelső Rivian terepjáróját.
Oké.
Jó végre úton lenni.
De még mennyire. Most úgy...
ugrál alattam a motor.
Lementünk az úton Tűzföld legtávolabbi csücskébe,
Délnyugatra fordultunk, és elrobogtunk egészen a parkolóig.
Ezt a parkolót számtalanszor láttam már olyanok blogján és útinaplójában,
akik észak-déli irányban tették meg ezt a pánamerikai utat Alaszkától Dél-Amerikáig.
Ez a parkoló szokott lenni a végállomásuk.
Jól néz ki a hajam?
Hol a sminkesem és a fodrászom?
Kezdi...
Olyan, mintha most fejeztük volna be a túrát.
Mintha ünnepelnénk.
Pedig valójában csak most kezdjük.
Nos, Ewan...
- Úgy 24 000 km áll előttünk. - Igen.
Nos...
Nekem olyan, mintha már meg is tettük volna.
Ideértünk. Az út végére.
- Minden oké. Sok szerencsét! - Oké, kösz.
Viszlát odafent! Majd teával várlak.
- Viszlát Los Angelesben! Csá! - Oké.
Ez az igazi start.
Itt vagyunk a világ végén, ahol...
Nézd a kölyköket!
- Sok szerencsét! - Sziasztok!
Ez vicces, igaz?
Olyan, mintha elértünk volna valamit azzal, hogy ide jöttünk.
És így is van.
Mert elég nehéz eljutni ide.
Három-négy napot vártunk rá. Igen.
- Induljon végre a túra! - Si.
- Sok szerencsét, pajtikám! - Neked is, Charley!
Úgy örülök, hogy újra együtt túrázunk! Csúcs.
- Ó, igen. - Király.
Hajrá, haver!
- Oké, hajrá! - Hacsak nem akarsz kezet rázni.
Tényleg. Hoppá.
Meg akartam állni.
- Bírlak, haver. - Én is szeretlek, bébi.
- Oké. - Indulás!
TŰZFÖLD ARGENTÍNA
21 000 KM-RE LOS ANGELESTŐL
ÁTKELÉS A HATÁRON
Feltoltam a plexit, hogy érezzem a levegőt.
- Baró. - Annyira jó végre úton lenni.
Úton vagyunk, Charley. Robogunk, ember.
Igen. Úristen!
Ez után a sok hónapnyi töprengés után...
- Igen. - ...hogy vajon milyen lesz.
- Igen, és itt vagyunk. - Bizony.
Micsoda varázslatos táj, már rögtön itt az elején.
Körülvesznek a hófödte hegyek,
apró tengeröblök és csodaszép erdők.
Ennél szebb már nem is lehetett volna.
Gyönyörű volt.
Ez a hegy pont olyan, mint amelyik az Alpen gabonapehely dobozán van.
- Tényleg. - Úgy néz ki.
Azta! Odanézz! Alpen.
Úton vagyunk. Elhagytuk Ushuaiát.
Kint vagyunk a főúton, és egyre magasabbra kapaszkodunk.
A hegyek egyszerűen elképesztőek. Eszméletlenek.
Egy szigeten vagyunk, ettől még érdekesebb az egész.
Hideg van, mégis csodaszép.
Jó érezni az aszfaltot a kerék alatt. Teljesen betölt...
az öröm, hogy végre úton vagyunk, hogy elindultunk.
Ez a táj egyszerűen festői. Atyaég!
Annyira izgatott voltam ma. Olyan csodás volt.
És van új kábelünk a házi töltéshez,
amivel minden sokkal könnyebb lesz.
Most már tényleg többféle lehetőségünk van.
Szédületes, hogy ilyen hófödte vidékről indultunk útnak.
- Észbontó. - Micsoda helyeken járunk, igaz?
- Bizony. - Ugye?
Sosem jártam még motorral olyan helyen,
ahol nemrég még síeltek.
Micsoda kis ékszerdoboza ez a világnak!
Káprázatos, igaz?
Annyira vicces.
Csak nézem, ahogy itt motorozol előttem ezen a tájon.
Mint a régi szép időkben, Charley.
Még nem töltöttük a motorokat.
- Egyszer sem. - Nem.
Meglátjuk, hogy működik-e.
- Odanézz! - Klasszul néz ki.
Odanézz!
Remélem, működni fog.
- Motor kikapcs. - Ez az első.
Bizony az első.
Király, nem?
Ez lesz az... Nézd ezt a nőt a péksütikkel!
Tyűha!
Az a kicsi... olyan, mint a húsos batyu.
Bocs, elvonta a figyelmemet a kaja! Biztos éhes vagyok.
Szerinted szólni kellene valakinek?
- Csináljuk? - Szerintem igen.
Nézzük meg, hogy a kapcsolók...
fel vannak-e kapcsolva!
Ezek nincsenek. Ezeket is fel kell kapcsolni.
Akkor hajrá! Drukkoljunk!
- Tölt. Nézd! Működik. - Aha.
"A töltés várható ideje."
Nézd csak! Hat óra 56 perc alatt tölti fel.
- Teljesen. - Ez így rendben van.
Hogy vagy? Örvendek.
- Claudio. - Ő Claudio.
Claudio.
Én is Claudio vagyok.
- Apád nyitotta a pékséget? - Igen, egymaga.
ÜZLETVEZETŐ
Apám Mar del Platából jött, Buenos Airesből.
Az én ötletem volt, hogy ezt felszereljük, mert ez a jövő.
Környezetkímélő dolgok a...
- A bolygóért. - A bolygóért.
- Tennünk kell érte. - Változtatni.
Változtatnunk kell.
- Igen. Kitűnő ötlet. - Igen. Kitűnő ötlet.
Szerinted ez az első alkalom,
- hogy ezt valaki használja? - Igen.
- Lássuk! - Ez vegetáriánus.
És az ott...
SÜLT CSIRKE
...sült csirke.
Az rántott csirke.
Sült hús. De tuti! Hát nem klassz?
Ez nagy segítség az olyan külföldieknek, mint mi.
Hölgyeim!
- Hola! - Hola!
Bár jobban tudnánk spanyolul!
Az világos, hogy a nyelvtudás hiányozni fog.
Olyan régóta vágytam egy meleg kávéra, de ez hideg.
- Nyolcvan km után ez kifejezetten hideg. - Abszolút. Igen.
Ez sajtos. Nem rossz.
Minden töltőpontnál, ahol megállunk, felragasztunk egy matricát.
- Ez a sorozatunk címe. - Mint...
HOSSZÚ MOTOROZÁS FELFELÉ
Oké.
ÁTKELÉS A HATÁRON
Chile felé tartunk.
Hamarosan átkelünk a határon.
Ma kifejezetten sík és nyílt terepen megyünk.
Szerencsénk van, hogy nem fújt a szél,
mert errefelé gyakran nagyon szeles az időjárás.
Szerencsére ma nem fújt a szél. Csak dermesztő hideg van.
De mi alaposan becsomagoltuk magunkat.
Mi így pakolunk be.
Argentínában vagyunk, az itteni szigetvilágban.
Rengeteg kis sziget van errefelé.
Most át fogunk ugrani Argentínából Chilébe.
Aztán hamarosan visszajövünk Argentínába.
Most a Punta Arenas nevű várost vesszük célba.
ARGENTÍNA / CHILE HATÁRÁTKELŐ
Nézd, itt van két konnektor!
Az ablakon át vezetjük be a kábelt.
Ez így jó lesz. Un momento.
Így ni.
Argentína - Chile az első határátkelőnk.
Kikapcsolom ezt a baba autót.
- De jó látni titeket! - Hogy vagy?
- Hogy van a lábad? - Te hogy vagy?
Jól. Én egész jól vagyok.
HOSSZÚ MOTOROZÁS FELFELÉ
Menő.
Jól van, akkor irány Chile!
Van útleveled?
Ez chilei vagy argentin macska?
Most pecsételi le az enyémet. Ewan McGregor: pipa.
Köszönöm, uram!
- Hányszor fogunk... - Négyszer.
...átkelni a határon? Igen?
- Igen. - Igen.
Még négyszer fogunk belépni Chilébe?
HELYI SZERVEZŐ
- Az lehetetlen. - Nem. Még...
- Kétszer. - A mostani az első.
Aztán kijövünk Chiléből.
Aztán megint találkozunk a határnál, amikor bejönnek Argentínába.
- Én így számoltam. - Értem.
Aztán megint ki és be. Még kétszer jövünk át Chilébe.
- Találkozunk Claudióval? - Jó párszor.
Nem éred el Supermant?
VÁMÜGYNÖK
Se Batmant? Claudio segít!
Menjünk, Claudio!
- Tudom. Nagyon finom. Tényleg. - Si. Nagy adag.
Nagyon... Tessék.
Alighanem balra kell továbbadni. Igen.
Aha. Ezt nézd!
Ez a Misiones tartományból való.
Gracias. Igen.
A Misiones tartományból, a brazil határról.
Arrafelé sok matéteát isznak.
HATÁRŐR
En Brazil?
Igen. Sok matéteát.
Beleteszed a leveleket, ráöntöd a forró vizet, és már lehet is inni.
Ez a barátság szimbóluma.
Gracias.
Arra feljebb... már murvás lesz az út.
Idáig betonutakon és aszfalton jöttünk,
egész végig.
Most fogunk először murvás úton motorozni.
Jön egy kis murvás kaland.
Tudom. Hát nem őrület? Oké.
Mindig mondtam, hogy a murvás úton
lazán kell fogni a kormányt.
Könnyedén. Mint ahogy az ember zongorázik.
Tudnod kell kicsit mozgatni az ujjaidat.
Mert hagynod kell, hogy a motor egy kicsit mozogjon alattad.
Minél erősebben szorítod, annál rosszabb. A motor mozogni akar alattad.
Úgyhogy, ha görcsösen szorítod, akkor...
Rángatni fog téged a motor, érted?
És nézz előre, amilyen messzire csak tudsz!
HATÁRÁTKELŐ
Ma elmegyünk pingvineket nézni.
Nagyon izgulok,
mert még sosem láttam pingvineket az élőhelyükön.
Ó, valami ilyesmiben reménykedtem,
amikor Patagóniára, Chilére és Argentínára gondoltam,
meg a többi helyre. Csodálatosak ezek a helyek.
Dilemmázunk,
mert most megyünk a pingvinekhez, de már csak 65 km-t bír a motor.
A pingvinnézés után pedig
még 100 km-t kell megtennünk a kompkikötőig.
Mikor a határra értünk, nem láttunk neki azonnal a motorok töltésének.
Úgyhogy majd itt kell töltenünk, a furgonról,
egy-két órán át, miközben a pingvineket nézzük.
De már négy óra van, vagyis mire végzünk, hat óra lesz,
és itt napnyugta után már nagyon hideg van.
Teljesen elszámoltuk magunkat a töltést illetően.
De nagyszerű élmény lesz látni a pingvineket, és ez a lényeg.
Igen.
- Ide, ugye? - Ezt most kihúzzuk.
Ide fogjuk csatlakoztatni, mert itt vannak a napelemek.
A furgonban lévő összes áramot napenergia szolgáltatja.
És most ezt rákattintjuk ide.
Ez ide bemegy, és remélhetőleg már tölti is.
Ha nem tudjuk feltölteni, nem érjük el kompot,
és itt ragadunk a hidegben.
Srácok, ez nem tölt.
No bueno.
Azt hittem, elveszítettem a sapkám. Az katasztrófa lett volna.
Sosem nézett ki ilyen jól a hajam.
Igen, a csatlakozó. A biztosíték kiold a csatlakozódugóban.
Igen.
Nem, kihúztam a dugót. Most működnie kellene.
- Most már tölt? - Nem.
A napelemekről nem tudunk tölteni,
úgyhogy lássuk, menni fog-e Shirly kutatóállomásáról!
Ez az otthonunk.
Ez csodaszép.
VADŐR
Nagyon jó motorozni vele.
- Halk. Egyáltalán nem zajos. - Tényleg?
- Igen? - Nem zötykölődik. Nagyon jó.
Tíz év múlva sima ügy lesz a használata.
- Nem lesz gond. - Szerintem nem.
Addigra mindenkinek elektromos járműve lesz.
- Most még... - Most kezdenek bejönni.
Igen. Mi kicsit előreszaladtunk.
- Aranyos házikó. - Ugye?
Apró házikó.
- Biza. - Hol vagy?
- Itt. - Ott vagy?
Emlékszel, egyszer szóba került, hogy szerezzünk be chilei konnektorátalakítót.
Igen.
Aztán azt gondoltuk, mégsem kell, mert a szállodában úgyis lesz.
Szólj, ha bedughatom!
- Oké. - Jó?
Ez az! Sikerült!
Ewan, szerintem nem fognak feltöltődni a motorok.
Az egész hálózatot napenergia működteti,
és a napelemes rendszer is le fog merülni.
Ez a park egy természetvédelmi kezdeményezés.
Itt él Latin-Amerika egyetlen királypingvin-kolóniája.
Ezek királypingvinek.
A hosszú fiókanevelési időszak miatt itt egész évben megfigyelhetők.
VADŐR
Vannak itt számukra veszélyt jelentő ragadozók?
Nem sok, mert ez sekély vizű öböl.
Aha.
- Hűha! - Kis cukik.
Azta!
Kicsit úgy néznek ki, mint én, amikor fázom a motoron.
Ahogy beborítja őket az a vastag tollréteg.
Én is így érzem magam a motoron
a több réteg ruhában.
Nézd csak azt a fiókát ott hátul, hogy felborzolja a tollait!
Pelyhes-pufi.
Nos...
Igen.
Kicsit jobban kellene figyelnünk az aksikra!
Ideértünk. Ez a lényeg. Itt vagyunk.
Jó, hogy nem máshol lyukadtunk ki.
- Egy kis ajándék. - Gracias. Köszönöm szépen.
- Szívesen, Ewan. - Köszönöm.
Nagyon kedves. Beteszem a zsebembe.
- Ne felejtsen el! - Gracias.
A motorok nem töltődtek fel, úgyhogy bajban vagyunk.
Sürget az idő, hamarosan hideg lesz.
- Mi volt a tervetek? - Itt maradhattunk volna.
- Igen. - Lett volna kedvem hozzá.
Ezen az érdekes helyen magára talál az ember.
- Jó lenne. - De...
Az volt a bökkenő, hogy a motorok nem töltődtek.
- Nincs minden órában komp? - Nincs.
Csak egy komp van? Mikor jár?
Van egy ma hétkor és egy holnap kettőkor. Utánanézünk, hogy holnap van-e korábbi is.
Jó. Rendben.
Úgy 20 km-re innen van egy kis hotel, bár zárva volt.
Láttátok idefelé?
Szóltam, amikor megláttam a tábláját. Arra gondolok.
Be kellene hoznunk azt a három napot, amit Ushuaiában elvesztegettünk.
A kocsikkal megpróbálják elérni az esti kompot.
A motorok remélhetőleg útközben találnak majd egy töltőpontot.
Egy nagy pajta mellett volt az hely, ugye?
Reméljük, kinyit a hotel a kedvünkért,
és ott fel tudjuk tölteni a motorokat.
Igen.
Hamarosan lemerül a töltőm, lemerül a kocsi aksija,
és a Sprinterben is alig van már üzemanyag.
Ráadásul szálláslehetőségekben sem bővelkedünk.
A komp pedig egy óra múlva indul. Ez kész katasztrófa.
Micsoda szerkó!
Gracias. Gracias, amigo.
- Rendben? - Igen.
- Tuti. - Oké.
És Carlos már bent vár.
- Kösz. - Carlos!
- Frissen van festve. - Erre!
- Gracias. Ewan vagyok. - Carlos!
Örvendek. Ő Charley.
Örvendek. Nagyon szép ez a hely.
Ha 80 km/h-val megyünk, talán még elcsípjük,
ha sikerül még egy kis időt kérnem tőlük.
Beszélj velük az adóvevőn! Bár az is mindjárt lemerül.
Los Angeles.
Mondd meg, hogy nagyon hálásak vagyunk, amiért kinyitottak nekünk!
Nagyon hálásak vagyunk a szállásért.
- Oké. Kettő kellene. - Egy...
Egy ott és egy ott. Ki tudjuk vezetni az ablakon?
Rendben.
Jó hírek? Oké, Charley. Hajrá!
- Inkább ezt vezetjük be. - Directo.
Si, directo. Si.
Hogy hívják?
- Nur. Tami Nur. - Nur?
- Igen. - Nur. Gracias, Nur.
Ez az! Megy a töltés!
Igen. Oké, jó. Rendben.
- Az erő legyen veled! - Köszönöm.
Az erő legyen veled!
Ez az úriember rendkívül kedves, hogy befogadott minket,
mert valójában még zárva vannak.
A mi kedvünkért nyitott ki.
Itt van Charley motorja, már töltés alatt,
akárcsak az enyém.
Az igazat megvallva, nem vagyok biztos benne, hogy ezek jó töltők,
sőt, attól tartok, hogy nem jók.
Tudod, mi a jó abban, hogy egy ilyen helyen
olyan kocsival utazunk, ami leáll, ha lemerül az aksija?
Hogy olyan, mintha felfedezők lennénk.
Aha.
Hány százalékon van?
- Kilenc-tíz. - A miénk 1%-on.
Lehet miénk az első vontatás?
Jó, először ti töltötök vontatással.
Dave és Russ elfoglaltnak tűnnek,
mi meg itt ragadtunk ebben a különös hotelben.
Ez a gond. Egyrészt figyelni kell az elektromos járművekre,
másrészt viszont nem akarjuk, hogy elsikkadjon az élmény,
a kalandos utazás élménye, és ez a bökkenő.
Innen nem jutunk ki...
- Élve. - ...élve.
Ennek az egésznek kezd most olyan...
horrorfilmhangulata lenni.
Kifogyott az üzemanyag és lemerült az akkumulátor.
Tizenöt km-re a céltól.
Vontassuk ezt, amelyik lemerült!
Én követlek titeket, amíg tudlak, aztán értem jöttök.
Jó.
Hogy jöhettem el erre a sok országon átívelő túrára
konnektorátalakító nélkül?
Éveken át beszélünk az elektronikáról, én meg nem hozok magammal átalakítót.
Igazi idióta vagyok.
Jelenleg Ewannél és Charley-nál egyetlen ilyen átalakító van.
Ebből is tanulunk.
Kockázatos elektromos járművekkel utazni,
és most itt, az Isten háta mögött, minden lemerült.
Ha ezt el tudjuk juttatni a srácokhoz,
akkor holnapra fel tudják tölteni a motorokat.
- Hideg van, mi? - Aha.
Nagyon hideg van. Hihetetlen, hogy ilyen hideg van.
Egy kicsit hideg.
Igen, jéghideg van.
Szép lassan kell lélegezni.
Lekapartam a jeget.
Ez komplikáltabb, mint gondoltuk.
A többiek lerobbantak odakint a hidegben,
és mi sem vagyunk sokkal szerencsésebbek.
Én chicagói vagyok.
Nekem nem szabadna fáznom, de borzasztó hideg van.
Nem gondoltam, hogy az első napon be kell vetni a vontatásos töltést.
Oké.
Ez fura. Nem működik a kijelző.
- Nem. Megint kikapcsolt. - Hogy megy?
Megpróbáljuk kitapasztalni, mit bírnak.
Teszteljük a kocsikat.
Nem meglepő, hogy szinte teljesen lemerítettük az aksikat.
Tizenhét km-re vagyunk az úti célunktól.
Enyhe lejtő jön.
Ezt oda, én meg behozom a másikat.
Kellene egy hordozható hősugárzó,
amit ráirányíthatnánk a motor tankjára.
Valószínűleg a hideg okozza a gondot.
Oké.
Szerinted a hideg miatt nem megy a töltés?
Sose add fel! Meg fogjuk oldani.
Mehetünk? Van ott két...
Mi legyen a szőnyeggel?
- Ja, leterítenek egy szőnyeget, ugye? - Igen?
Igen. Azt hiszem.
Erre a szőnyegre állítsuk rá a motort? Biztos?
Igen.
- Nagyon magas. - Oké.
- Két és hár'! - Jó.
Oké.
- Bent vagy. - Jól van.
Oké.
Oké. Igen. Megvagyok.
- Szép volt. - Szép volt.
Nem fagyott meg teljesen. De elég jeges.
A kávé is?
Nesze neked!
Eddig bírta. Ennyit az optimizmusról.
- Szólok nekik. - Oké, Bryan, azt hiszem, ennyi volt.
Igen, lemerült az akkumulátor.
Tegyünk valamit...
alájuk, hogy a leolvadó jég nehogy kárt tegyen a padlóban?
Vagy elég a szőnyeg?
Csatlakoztassuk egy másik áramkörre!
Mindkettő kigyulladt, úgyhogy mindkettő bekapcsolt.
- Melegszenek. - Kezd kiolvadni.
Melegszik. Ez csodás.
Azta! Az enyém 28%-on van.
Ha működik, akkor... tölthetjük a házi hálózatról,
miközben mindenki alszik.
- Ja. - Egész éjjel.
És reggelre, amikor leszedjük,
- jó szinten lesznek. - Oké.
Az igazat megvallva, nem akartam lenullázni. De így sikerült.
Azt hiszem,
a kapcsolatok mércéje az, ahogy a baj idején viselkedünk,
nem az, ahogy amikor minden jól megy.
Megeshet, hogy Ewan és Charley nem tudják feltölteni a motorokat.
Rendkívül hideg van, és az autóink lemerültek.
Nos...
tudjuk, hogy a problémát a szélsőséges hideg okozza.
Vagyis amikor a motor nagyon hideg, akkor esélytelen tölteni.
És ha ugyanarról az áramkörről töltjük...
Ezért használ két kábelt és csatlakozik két külön áramkörre.
De mégis honnan lehet tudni?
Hogy lehet letesztelni a hálózatot?
Ideális esetben az egyiket itt töltenénk,
a másikat pedig a konyhában.
Tudod, talán...
- Elment az áram. - A francba!
A feliratot fordította: Dobosiné Rizmayer Rita