Įveiksime virš 20 000 km, aplankysime 13 šalių.
Nuo Ušuajos per Argentiną ir Čilę, per Atakamos dykumą,
La Pasą, Titikakos ežerą,
Andus į Kolumbiją, per Panamą,
Centrinę Ameriką ir Meksiką, po 100 dienų atvyksime į Los Andželą.
RASAS MALKINAS REŽISIERIUS, PRODIUSERIS
Vyrukai turės vaizdo kameras,
taip pat jų šalmuose bus įrengtos kameros su mikrofonais,
kad galėtų filmuoti kelyje.
Ir tai vadinasi kelias? Dieve mano!
DEIVIDAS ALEKSEINJANAS REŽISIERIUS, PRODIUSERIS
Su jais važiuos trečias motociklas,
kurį vairuos Klaudijus, mūsų operatorius.
Be to, mudu su Rasu keliausime dviem elektriniais pikapais
su operatoriumi Džimiu,
Entoniu ir Teiloru, kurie padės su logistika.
Mes filmuosim vyrus iš visureigių,
susitikdami su jais pasieniuose,
bet iš principo motociklai keliaus vieni.
- Neatrodo, kad būtų šilta. - Tikrai neatrodo.
SVEIKI ATVYKĘ Į UŠUAJĄ
Visi nešasi snieglentes.
Bet kai skridome, matėme, kad sniegas dengia kalnus tik iki pusės.
O keliai juk slėniuose.
Tad nemanau, kad rasime sniego žemiau...
- Taip. - ...žemesniame kalnų trečdalyje.
O, taip. Tikrai sniegas.
O gal ten - baltas betonas?
Ne, ten - baltas betonas.
- Taip, nereikia... - Aš - ne paranoikas.
Visai nepanikuoju. Ne. Aš ramus kaip belgas.
Sunkiau nuvairuoti šį vežimėlį iki automobilio nei motociklą iki Los Andželo.
- Žiūrėk. Ten - „Rivian“. Tylutėliai. - Kaip tyliai. Jėga.
Stebuklas, automobiliai - tikrai čia,
žinant, kad juos surinko tik praėjusią savaitę.
Kaip sekasi? Kaip skrydis?
- Viskas gerai, bičiuli. Kaip tu? - Puikiai.
Dieve mano. Kiek prietaisų.
Labai džiaugėmės matydami ir galėdami važiuoti su „Rivian“.
Buvo smagu matyti, kaip Deividas džiaugiasi automobiliais,
ir kokie šaunūs tie žmonės, kurie surinko mums tuos automobilius
per tokį trumpą laiką.
Jų dar niekas nevairavo.
Tai - absoliutus prototipas.
„Rivian“ surinko šiuos elektrinius pikapus specialiai šiai kelionei.
Mums sėsti pas tave, Deivai?
Jis nenori, kad filmuotume, nes važiuos pirmą kartą.
Ar pajudėsiu iškart, ar turiu spustelėti stabdį?
- Reikia spustelėti stabdį. - Visos kameros visą laiką.
Gerai, nuspausk ir palaikyk.
- Pasakyk. Ką galvoji? - Tuoj prarasiu „Rivian“ nekaltybę.
Įsivaizduojat?
Ką sakei, Bušai? Tai - tiesa.
Tai...
BUŠANAS „RIVIAN“
...pirmasis „Rivian“ automobilis. Jo numeris - 000001.
Džiaugiuosi, kad važiuoju „Rivian“ automobiliu, kurį surinkau
prieš keturias dienas.
- P, R, N ir D režimai. - Kas čia?
Pavyko!
Apšildykim padangas.
- Kas tą padarė? - Tu?
- Ne. - Taip, turbūt.
- Taip. - Neliečiau signalo.
Signalas - prie tavo dešiniojo kelio. Taigi...
- Jis čia. - Signalas prie kelio?
Taip.
Nuostabu.
UŠUAJA ARGENTINA
Tikrai nesitikėjome pamatyti tiek daug sniego.
Atvykome žiemai baigiantis,
o ėmė ir prisnigo.
Varge. Čia - ledas.
Labai nemalonu,
nes nė nežinome, ar saugu važiuoti motociklais.
Todėl mūsų vietinis prodiuseris Maksas labai nerimauja, kaip prasidės kelionė.
Jie turbūt nė nežino...
MAKSAS VIETINIS PRODIUSERIS
...kaip jausis važiuodami,
ypač pučiant vėjui.
Girdėjau, kad nuo vėjo kartais apvirsta net automobiliai.
Ir turbūt jie nepagalvojo, kad vėjas gali pūsti priešais nuolat.
Tad motociklų parametrai, be to, nežinau,
kokie laukia keliai - ledas, sniegas, šaltis, aukštis
gali viską pakeisti, tiesa?
Taip.
- Mano tėtis vakar. - Ką jis pasakė?
„Na, reikėjo pažiūrėti...
Prieš skrendant reikėjo pažiūrėti, koks ten oras.“
- Mes pažiūrėjom! - Ėmiau jam meluoti.
Sakiau: „Taip, pažiūrėjom. Pavasaris, ten - pavasaris.
Tik praūžė pūga.“ Melavau.
Nes jaučiau, kad jis teisus. Reikėjo pažiūrėti, koks oras.
Į tokią kelionę leidžiasi daug žmonių,
nuo šiaurės į pietus, ir ji baigiasi čia.
Ir jie kalba apie tą juokingą miestelį,
kurį pasiekia kelionės pabaigoje, čia, suprantat.
Vaikštai sau. Keista vietelė. Nors smagu.
Čia atsiduri ne šiaip sau.
Suprantat? Na... Ušuajoje neatsidursi tiesiog šiaip.
Čia apima labai keistas jausmas, ir man patinka.
Nekantraujame pamatyti motociklus,
kuriuos, kaip ir „Rivian“, išsiuntė už tūkstančių kilometrų, pas mus.
Dos, tres.
Jėga, jie - nuostabūs.
Jie - Pietų Amerikoje. Neįtikėtina.
Beje, labai ačiū už viską.
- Nebuvo lengva. - Nebuvo lengva.
REIČEL „HARLEY-DAVIDSON“
Jie išvyko iš Milvokio
- prieš savaitę, trečiadienį. - Nieko sau.
Dievulėliau! Nuostabu, tiesa?
Kaip smagu kažką nuveikti.
Manau, gerai.
Esame Ušuajoje. Taip. Pirmą kartą.
Užtrukau maždaug tris savaites, kol išmokau teisingai ištarti „Ušuaja“.
- Įdėsiu šitą. - Štai.
Gerai.
- Jis - gyvas. - Gerai.
Saugok dažus.
Gerai.
Kodėl per televizorių viskas atrodo taip paprasta?
Jei mėginsite padaryti patys, patarčiau jums...
Eikite, išgerkite arbatos, o tada tyliai ateikite,
kai niekas nesitiki, ir uždėkite.
Kai motociklas nežino, kad ateisit, būna žymiai paprasčiau.
- Tad paėmiau, Evanai... jie nusiima. - Reikia nuimti.
RAJANAS „HARLEY-DAVIDSON“
- Uždėjome tik pervežimui. - Aišku. Štai kodėl negaliu...
- Taip. - Todėl.
O aš niekaip nesupratau, negi esu toks kvailas.
Niekas neatsakė į tą klausimą. Ne, labai tyliai pasakiau.
Tas „Sprinter“ flagmanas padės gabenti filmavimo įrangą.
- Jėga, žmogau. - Nuostabu.
Matyti tuos saulės kolektorius. Dieve mano. Nuostabu.
Uždėsiu varpelį.
„Harley-Davidson“ vyriausiasis dizaineris
Milvokyje įteikė mums laimę nešantį varpelį.
Kad nubaidytų kelių demonus.
Bjaurius kelių demonus. Pritaisysiu jį čia.
- Gerai, susilažinkime. - Ką? Kas jį sulaužys?
Po kelių dienų ši lemputė kabės nukarusi žemyn?
Per kiek dienų aš ją sulaužysiu?
- Kaip manai? - Sakyčiau...
per valandą.
- Gerai atrodai, Evanai. - Nuolat juos matau.
Kurjerius Londone, žinai?
Pasakysiu tau štai ką. Kai lauke šitiek sniego...
Būsiu labai dėkingas. Aš tą sugalvojau.
Aš...
Tik norėjau, kad būtų įrašyta.
Kasdien, kai tavo rankos bus šiltutėlės,
- galėsi sakyti: „A, Evanai.“ - Myliu tave, Evanai.
„Bičiuli, ačiū tau. Ačiū už šiltą mintį.“
- Ačiū. - Motociklai atrodo puikiai.
Taigi, atšvęsime su populiariu Argentinos patiekalu, asado.
- Prašom. - Dieve mano.
Štai.
Ėriena, visos ėriuko kūno dalys po gabalėlį.
- Nieko sau. Aš jau imu, Čarli. - Imk.
Nieko sau. Tirpsta burnoje.
Padažai, įprasti padažai. Žalias - čimičuri padažas.
- Gerai. Taip. - Žinoma. Taip.
O čia - svogūnų ir pipirų mišinys.
Skanaus.
Jis paminėjo čili?
- Čimi čimi čuri čuri. - Čuri čili. Čimi čuri.
Ar Čarlis jums sakė, kad užėmė antrą vietą virėjų konkurse televizijoje?
- Taip. - Ir dar važiavo Dakaro ralyje.
Taip, važiavau.
Pakalbėsime su Reičel apie įkrovimą.
Motociklams reikia paprasto įkrovimo, tinka ir namų kištukas,
kad kelionė pavyktų.
Dieve, ir vėl sninga. Nuostabu.
„Salon de Eventos“. Tai, ko mums reikia, a?
Tai, ko mums reikia.
Taigi, motociklai turi daug jungiamųjų elementų.
Įjunkite šitą. Čia - įkroviklis. Iki trečiojo lygio.
Jų turime du, po vieną kiekvienam motociklui.
Bet kai neturėsime...
Kai važiuosime atskirai nuo jūsų, dėžės neturėsime.
Jos važiuos su jumis.
Negalime temptis to daikto iki pat Los Andželo.
Jo niekaip nepritvirtinsim prie motociklo.
Kad būtų aišku, jei negalėsime...
Jei neturėsime pirmojo lygio įkrovimo, motociklai kelionei netiks.
Žinot, atvykom taksi, juokavome ir kikenome,
puikiai leidome dieną.
Ketinome popiet išbandyti motociklus.
Bet, na, jie... Jie turėjo kitą...
Jiems reikėjo kai ką padaryti.
Tad mes užsukome.
Ir, kaip įprasta, na...
Gal nieko nenervinkime ir niekam nieko nesakykime.
Mintis keliauti elektriniais motociklais buvo labai sudėtinga,
nes nenorėjome, kad kelionės metu nieko daugiau neveiktume,
tik nuolat krautume automobilius ir motociklus.
Tačiau minties neatsisakėme, nes tikėjomės, jog rasime būdų...
Taip, žinojome, jog dažniausiai teks įkrauti pas žmones,
kavinėse, na, tiesiog kažkur įkišti kištuką.
To tikėjomės,
taip pat kartais pasinaudoti antrojo lygio įkrovikliais.
Bet jei neveiks, jei neveiks pirmojo lygio įkrovimas...
Tais motociklais keliauti negalėsime. Tiesiog negalėsime.
Šiandien viskas kiek komplikavosi,
„Harley“ nenori pasakyti, ir aš suprantu, kodėl...
Nes jie tinkamai neištestavo.
Jie nenori pasakyti, kad pirmojo lygio įkrovimas nėra visiškai patikimas.
Dar per anksti.
Jie tų motociklų dar neparduoda.
Taigi, žinau, na...
Žinau, kad ir Čarlis, ir Evanas... Jie susirūpinę.
Net jei jie būtų važiavę benzinu varomais motociklais,
jie būtų susirūpinę dėl tokio pobūdžio kelionės.
Tačiau čia - be galo daug kintamųjų. Tai - prototipai.
Komanda stengiasi viską sumontuoti,
tačiau gal tam dar tiesiog neatėjo laikas.
VAIZDO DIENORAŠTIS
Negaliu užmigti.
Vis mąstau.
Gal vertėjo rinktis įprastus motociklus.
Būtų labai gaila, jei negalėtume važiuoti elektriniais.
Dabar - 3.22 val. ryto. Negaliu užmigti.
Mano kaimynas už sienos knarkia kaip... Paklausykit.
Patys girdit.
Vidury nakties
smegenys tiesiog sprogsta.
Mintys vis sukasi ir sukasi.
Kas, jei motociklai neveiks? Kas, jei negalėsime jų įkrauti?
O jei rytoj snigs? Norėčiau pamiegoti.
Galbūt šiandien viskas bus gerai.
Gal „Harley“ kažką sugalvojo.
„Harley“ įkrovimo sistemoje
jie tenori pakeisti vieną dalį, kad būtų tvirčiau.
Tačiau tos dalies Ušuajoje nėra, todėl turime jos sulaukti.
Tai - tarsi motociklo raktas.
Visai nelogiška, suprantu, tačiau ta detalė...
Su ja motociklą...
KALBA SU MUITINĖS TARPININKU
...bus galima įkrauti, suprantat?
Tie motociklai - elektriniai.
Ir kol neturime tos detalės, negalime pradėti kelionės.
Vyručiai jau eina iš proto.
Matai mane?
Mes kaip seni diedai su moderniomis technologijomis,
bet jie tikrai sunkūs.
- Sunkūs, taip. - Taip, svoris tikrai didelis.
Būtų galima paimti šaukštelį, pilną cemento...
- Ji taip ir sakė. - ...ir sustingdyti jį.
Vėluojame dar viena diena. Tad eisime apžiūrėti miesto.
Neabejoju, jog rasime, kas tave sušildys.
Šortų čia tikrai nerasime, tiesa?
- Kokia graži spalva. - Niekad neturėjau spalvotos kepurės.
Nemėgstu kepurių. Supranti?
Mano kaklas - trumpas.
Nusipirksiu tą su blizgučiais.
Pažiūrėkim. Neblogai.
- Ta pilka tinka? - Taip. Tau tinka ta spalva.
Išryškina tavo akis. Parodyk akis.
Nieko sau. Plieno mėlynumas.
Kažkada pastebėjau šituos.
- Pyragėliai. Žiūrėk. - Kaip jie vadinasi? Čimičuri?
Čimičuris, taip.
Čimičuri, taip.
Bet ar čimičuris nėra padažas, kurį jie pila ant mėsos?
Ne, čia - ne čimičuri. Čia tie...
- Jų galima nusipirkti ir Meksikoje. - Čuričimiai.
Skanutėliai čuričimiai.
Manau, jos vadinamos čuromis.
- Ištiesintos spurgos. - Taip.
Grįžkim atgal. Reičel nori mums kažką parodyti.
Vakar vakare gavome pirmojo lygio dalis ir jas patikrinome.
Viskas puikiai veikė.
Patikrinome su dėže.
Tai - pirmojo lygio įkroviklis. Gera žinia - jis veikia.
- Puiku. - Ačiū.
- Ačiū už viską. - Vaje. Jūs šaunuoliai.
- Taip, labai jums ačiū. - Ačiū jums.
Įkrauti galėsime keliais būdais.
Greituoju įkrovimu,
nes stotelės įrengtos mūsų kelyje,
jos ten ir liks, kaip „Long Way Up“ palikimas, jei norit.
Taigi, motociklų įkrovimo problema
šiandien sumažėjo.
Jei atvirai, dabar man truputį gėda, kad...
Kad aš šitaip...
Tokiais atvejais turėčiau būti ramesnis,
jaučiu, kad vakar toks nebuvau, ir...
Manau, kad mūsų nerimą didina
nežinomybė.
Noriu pradėti kelionę. Noriu iškeliauti tuojau pat.
Esame Ušuajoje
ir turime nuvažiuoti iki kelio galo.
Yra mašinų aikštelė, kurioje žmonės, keliaujantys iš šiaurės į pietus,
paprastai baigia savo kelionę.
Dar iki pietų, iki vidurdienio
mes išvyksime ir pradėsime kelionę.
Laimingas kaip livaras.
Nežinau, kas tas livaras, ir kodėl jis laimingas. Neįsivaizduoju.
Tačiau Britanijoje... Kai esame laimingi, sakome, jog esame laimingi kaip livarai.
Duokite jam misiją. Jam tai patinka.
Manau, tikrai išvažiuosime.
Šio motociklo ratai pagaliau riedės.
Bušai, stumk.
Tu pajudėjai. Esi pirmasis, kuris pajudėjo.
- Girdi mane, Evanai? - Aha, girdžiu.
Gerai. Nuostabu.
Mano vaikai man jį davė prieš kelionę. Džemiana ir Anukė. Kad lydėtų sėkmė.
Visi tie dalykai labai smagūs,
nes darai tai, ką niekuomet negalvojai, jog teks daryti.
Gal prieš penkias minutes galvojau: „Po galais.
Ir tau teks vairuoti patį pirmą
„Rivian“ automobilį.“
Gerai.
Kaip gera važiuoti.
Dieve, tikrai. Jaučiuosi labai, kaip tu sakai...
Truputį nestabiliai.
Nuvažiavome į patį Ugnies Žemės kelio galą,
į pietvakarius, į tą automobilių stovėjimo aikštelę.
Aikštelę, kurią daugybę kartų mačiau kelionių tinklaraščiuose,
kurią rodydavo žmonės, įveikę visą Ameriką
nuo Aliaskos iki Pietų Amerikos, iš šiaurės į pietus.
Štai ta aikštelė, kurioje jie baigdavo savo kelionę.
Kaip mano šukuosena?
Beje, o kur mano grimuotoja?
Štai.
Toks jausmas, kad baigėme kelionę.
Tarsi mažytė šventė.
Bet iš tiesų kelionę tik pradėsime.
Taigi, Evanai, mes turime...
- Turime įveikti 24 000 km. - Taip.
Ir...
Jaučiu, kad viskas gerai.
Mes atvykom čia. Esame pačioje kelio pabaigoje.
- Viskas gerai. Sėkmės. - Gerai. Ačiū.
Pasimatysim ten. Užkaisiu tau arbatos.
- Pasimatysim Los Andžele. Gerai. Iki. - Gerai, iki.
Gera pradžia.
Esme pasaulio apačioje, kur...
Pažiūrėk į vaikus. Žiūrėk.
- Sėkmės! - Sveiki!
Juokinga, tiesa?
Rodos, vien tai, jog atsidūrėme čia, jau kažką pasiekėme.
Bet... Taip ir yra.
Nes čia patekti buvo gana sunku.
Laukėme tris ar keturias dienas, bet... Taip.
- Bet dabar turime pradėti kelionę. - Si.
- Sėkmės, drauge mano. - Ir tau, Čarli. Sėkmės.
Esu labai laimingas, kad vėl keliausiu su tavimi. Nuostabu.
- Suprantu. - Manau, tai - puiku.
Štai, bičiuli.
- Gerai, štai. Taip. - Nebent nori paspausti ranką.
Taip. Na...
Norėjau sustoti.
- Myliu tave, drauge mano. - Ir aš tave, branguti. Važiuojam.
- Gerai. - Pirmyn.
UGNIES ŽEMĖ ARGENTINA
20 900 KM IKI LOS ANDŽELO
PANAMERIKOS GREITKELIO PABAIGA - TOLUINAS
ČILĖ - ARGENTINA PASIENIO PUNKTAS
PORVENYRAS
Pasikėliau antveidį. Koks nuostabus grynas oras.
- Taip, labai. - Gera važiuoti.
Mes ir vėl kelyje, Čarli. Vėl keliaujame.
Žinau. Dieve mano.
Šitiek mėnesių apie tai galvojome ir...
- Taip. - ...įsivaizdavome, kaip viskas bus...
- Taip, ir štai. - Pagaliau važiuojam.
Tokia žavinga pati kelionės pradžia.
Apsupti snieguotų kalnų,
fiordų ir nuostabių miškų.
Žaviau ir negalėtų būti.
Nerealus grožis.
UŠUAJA
Tą kalną priekyje matėme ant dribsnių dėžutės. Pameni?
- Dieve, taip. - Panašu.
Jėzau. Tik pažiūrėk. Alpina.
Na, štai. Mes - kelyje. Išvažiavome iš Ušuajos.
Prieš mūsų akis - kelias. Važiuojame vis aukštyn ir aukštyn.
Kalnai - tiesiog nuostabūs. Tiesiog nuostabūs.
Esame saloje, tad viskas dar įdomiau.
Šalta, bet gražu.
Ir kelias po ratais - puikus. Aš labai...
Labai džiaugiuosi, kad pagaliau pradėjome kelionę.
Vaizdas - nuostabus. Dieve mano.
Šiandien jaučiausi labai pakylėtas, buvo nuostabu.
Ir dar gavome naują kabelių sistemą,
su kuria mums, rodos, bus žymiai paprasčiau.
Tad mūsų galimybės visai realios. Visai realios.
Nuostabu,
kad pradėjome kelionę, nors šitiek prisnigę.
- Tikra beprotybė. - Kur tik mes neatsiduriame, ką?
- Suprantu. - Supranti?
Pagalvojau, kad dar niekad nevažiavau su motociklu
ten, kur žmonės paprastai slidinėja.
Nieko sau. Koks gražus pasaulio kampelis.
Tikrai labai gražu, tiesa?
Juokinga.
Žiūriu į tave šiame peizaže, važiuodamas iš paskos.
Kaip senais laikais, Čarli.
Noriu pasakyti, kad mums dar neteko įkrauti motociklų.
- Nė kartelio, Čarli. - Ne, nė kartelio.
TOLUINAS ARGENTINA
Ir mes nė nežinom, ar pavyks.
- Gerai, pažvelk. - Puikiai atrodo.
Pažvelk.
Tikiuosi, pavyks.
- Motociklai - išjungti. - Pirmasis kartas.
Pirmasis kartas, bičiuli.
Nuostabu, tiesa?
Ar mes... Pažiūrėk į tą kepėją...
Nieko sau.
Čia ta... Primena kukurūzų tešlą.
Atleisk, įsijaučiau į maistą. Turbūt išalkau.
Manai, tiesiog įkišim kištuką, ar reikia ko nors paklausti?
- Kišam ir viskas? - Manau, taip.
Pažiūrėkim, ar viskas...
Ar viskas pakelta.
Jie nuleisti žemyn. Turėtų būtų pakelti į viršų.
Pažiūrėkim. Laikom špygas.
- Krauna, žiūrėk. Veikia. - Veikia.
„Iki pilno įkrovimo liko.“
Štai, žiūrėk. Šešios valandos ir 56 minutės.
- Iki pilno įkrovimo. - Na, viskas gerai.
Sveiki. Malonu jus matyt.
- Klaudijus. - Čia - Klaudijus.
Klaudijus.
Irgi Klaudijus.
- Ar kepyklą įkūrė jūsų tėvas? - Taip, pats vienas.
FRANKAS VADYBININKAS
Jis atvyko iš... Iš Mar del Platos Buenos Airėse.
Aš patariau tėvui įrengti šią stotelę, nes tai - ateitis.
Tai, kas yra sveika...
- Taip, planetai. - Planetai.
- Turime kažką daryti. - Turime pasikeisti.
Turime tai pakeisti.
- Taip. Nuostabi mintis. - Aš noriu... Nuostabi mintis.
Manot, tai - pirmas kartas...
- Pirmas kartas, kai ji panaudojama?
- Taip. - Šitie - vegetariški.
O čia...
TROŠKINTA VIŠTIENA
...troškinta vištiena.
O čia - kepta vištiena.
Orkaitėje kepta mėsa. Neblogai. Nuostabu, tiesa?
Tikrai labai naudinga tokiems svetimšaliams kaip mes.
Damos.
- Hola. - Hola.
Būtų gerai, jei mokėtume ispaniškai.
Nes jau dabar aišku, kad dėl to turėsime bėdų.
Jau seniai svajojau apie puodelį karštos kavos. Nes lauke - šaltoka.
- Na, nuvažiavome 80 km. Šaltoka. - Žinoma. Taip.
Kiek sūrio. Gerai.
Kaskart, kai įkrovinėsime motociklus, paliksime lipduką.
- Mūsų kelionės pavadinimas. - Kaip...
Aišku.
ČILĖ - ARGENTINA TOLUINAS
PASIENIO PUNKTAS
Mes jau pakeliui į Čilę.
Netrukus kirsime pasienio punktą.
Šiandien aplink - vien lygumos.
Mums pasisekė, kad vėjas - silpnas,
nes paprastai čia būna labai vėjuota.
Tačiau šiandien čia - ramu. Tik siaubingai šalta. Ir viskas.
Bet mes prisirengę.
Štai kaip mes dedamės daiktus.
Esame Argentinoje. Salyne, tiesa?
Čia - daugybė salų,
ir mes lekiame iš Argentinos į Čilę.
Ir netrukus vėl grįšime į Argentiną.
Bet mes keliaujame į Puntą Arenasą, tokį miestelį.
ARGENTINA - ČILĖ PASIENIO PUNKTAS
Žiūrėk, dvi rozetės. Taigi...
Galime įkišti pro langą.
Gal ir pavyks. Un momento.
Štai.
Pirmasis pasienio punktas - iš Argentinos į Čilę.
Išjungsiu savo mažulę.
- Malonu jus matyti. Labai. - Kaip sekasi?
- Kaip tavo kojų pirštai? - Viskas gerai?
Taip, gerai. Viskas gerai.
Jėga.
Gerai. Traukiam į Čilę.
Ar turi pasą?
Ta katė - argentinietė ar čilietė?
Mano dokumentai, Evanas Makgregoras gaus antspaudą.
Ačiū, pone. Ačiū.
- Kiek dar kartų... - Keturis.
...įvažiuosime ir išvažiuosime... Tikrai?
- Taip. - Taip.
Įvažiuosime į Čilę dar keturis kartus?
NATI VIETINĖ PRODIUSERĖ
- Negali būti. Ne. - Ne. Įvažiuosime į Čilę...
- Du kartus. - Jau įvažiavome, vienas kartas.
Išvažiuojame iš Čilės.
Tad susitiksime su juo prie sienos, kai jūs įvažiuosite į Argentiną.
- Taip skaičiavau. - Suprantu.
Tada išvažiuosime ir vėl įvažiuosime. Taip. Dar dukart į Čilę.
- Ir kiekvieną kartą pamatysime Klaudijų? - Kelis kartus.
- Pro Supermeną neprasmuksi... - Tikras didvyris.
KLAUDIJUS MUITINĖS TARPININKAS
...ir pro Betmeną, kurio vardas Klaudijus.
Eime, Klaudijau.
- Taip, labai skanu. Labai. - Si. Didelis puodas.
Ji labai... Štai.
Ją reikia perduoti toliau. Žinoma.
Taip. Tik pažiūrėkit.
Iš Misjoneso provincijos.
Gracias. Taip.
Iš Misjoneso, prie Brazilijos sienos.
Ten visi geria daug matė arbatos.
DŽONATANAS PASIENIETIS
En Brazil?
Taip. Daug matė arbatos.
Įdeda lapų, užpila karštu vandeniu ir geria.
Tai - draugystės simbolis.
Gracias.
Dabar mūsų laukia žvyrkelis.
Iki šiol važiavome asfaltu ir betonu...
Visą laiką.
Ir dabar pirmą kartą važiuosime žvyrkeliu.
Gabalėlis žvyrkelio.
Žinau. Beprotybė, ką? Taip.
Važiuojant žvyrkeliu mums patarė
rankas laikyti laisviau.
Nespausti. Tarsi grotume pianinu.
Kad galėtum judinti pirštus.
Reikia leisti motociklui judėti.
Kuo stipriau spausi, tuo jam bus sunkiau. Motociklas po tavimi turi judėti.
Tad jei stipriai spausi...
Motociklui teks nešti ir tave, suprantat?
Ir turime žiūrėti į priekį, kiek akys užmato.
ČILĖ - ARGENTINA PASIENIO PUNKTAS
PORVENYRAS
Šiandien vyksime pas pingvinus,
ir aš labai to laukiu,
nes dar nesu matęs laukinių pingvinų.
Šito aš ir tikėjausi,
kai galvojau apie Patagoniją, Čilę, Argentiną
ir visas tas vietas. Čia tikrai labai gražu.
Tikras galvosūkis,
nes stebėsime pingvinus, ir mums liko 65 km.
O pažiūrėję į pingvinus
dar turėsime nuvažiuoti 100 km iki kelto.
Mes neįkrovėme motociklų prie sienos, vos atvažiavę.
Krausime juos prie „Sprinter“ autobusiuko,
kol stebėsime pingvinus, valandą ar dvi.
Bet dabar jau keturios valandos, tad išvažiuosime
maždaug šeštą.
O nusileidus saulei čia tikrai labai šalta.
Manau, suklydome skaičiuodami, kada turėtume įkrauti motociklus.
Bet labai noriu pamatyti pingvinus. Tad yra ko laukti.
Taip.
- Prijungti čia? - Atjungsime šitą.
Įjungsime čia, nes čia yra saulės kolektorius.
Tad elektra bus išgaunama iš saulės.
Tada prijungsime šitą daiktą.
Štai taip. Tikiuosi, krauna.
Jei neįkrausime motociklų, nespėsime į keltą,
ir liksime čia stirti šaltyje.
Nekrauna.
No, no bueno. No bueno.
Galvojau, kad pamečiau savo kepurę. Būtų tikra bėda.
Dar niekad bloga šukuosena neatrodė taip gerai.
Taip, kištukas. Saugiklis neleidžia krauti.
Taip.
Ne. Neįkišau. Dabar turėtų būti gerai.
- Dabar krauna? - Ne.
Negalime įkrauti iš saulės kolektorių,
tad pamėginsime pasinaudoti Širlės tyrimų stotimi.
Čia - mūsų namai.
Kokie jie gražūs.
ŠIRLĖ PRIŽIŪRĖTOJA
Tikrai, puikus motociklas.
- Tylus. Nė garselio. - Tikrai? Nėra garso?
- Tikrai? - Ir labai lygus važiavimas. Smagu.
Po dešimties metų nebus jokių bėdų.
- Jokių bėdų. - Manau, nebus bėdų.
Nes tuomet visi važinės elektromobiliais.
- Bet dabar... - Taip. Dar tik pradžia.
Dar tik pati pradžia, taip. Mes truputį užbėgome už akių.
- Puiku. - Gražu, tiesa?
Mažas namukas.
- Na, liuks. - Kur tu?
- Čia. - Tu ten?
Pameni, Čilėje kalbėjome, kad reikia... Pasiimti čilietišką adapterį?
Taip.
Sakėme, kad nereikia, nes viešbutyje tikrai rasime.
Pasakyk, kada.
- Gerai. - Gerai?
Būm. Pavyko.
Evanai, nemanau, kad įkrausime motociklus.
Čia viskas... Iš saulės.
Tad jie nusodins baterijas.
„Pingüino Rey“ rezervatas - tai gamtosaugos projektas,
čia gyvena vienintelė karališkųjų pingvinų kolonija Lotynų Amerikoje.
Tai - karališkasis pingvinas.
Jų dauginimosi ciklas - labai ilgas, tad galime juos stebėti visus metus.
JELKA PRIŽIŪRĖTOJA
Kas yra jų priešai? Kas juos ėda?
Plėšrūnų nėra daug, nes įlanka - nedidelė.
- Aišku. - Aha.
- Nieko sau. - Mažyliai.
Nieko sau.
Aš panašiai jaučiuosi, kai važiuoju šaltyje motociklu.
Nes jie tokie... Jie tokie pasišiaušę.
Aš irgi, kai važiuoju motociklu,
prisirengiu daugybę drabužių.
Žiūrėk, koks mažylis ten gale. Jis visas išsipūtęs.
Pasipūtęs.
Taigi...
Taip.
Reikės geriau viską organizuoti.
Mes atvykome čia. Tai - svarbiausia. Atvykome.
Svarbiausia ne tai.
- Turime jums dovanėlę. - Gracias. Labai jums ačiū.
- Nėra už ką, Evanai. - Ačiū.
Kaip miela. Įsidėsiu į kišenę.
- Taip, nepamirškite mūsų. - Gracias.
Motociklų neįkrovėme, tad truputį užstrigome.
Šilumos prasme, laikas yra labai svarbus.
- Kur jūs važiavot? - Būtume likę čia.
- Taip. - Aš irgi būčiau to norėjęs,
nes pats tokią vietą sunkiai rasi.
- Būtų puiku. - Bet...
Motociklai visiškai neįsikrovė.
- O keltas plaukia ne kas valandą? - Ne.
Tai yra tik vienas... Kada jis plaukia?
Šiandien 19 val. vakaro ir rytoj 14 val. dienos.
Bet dar pasiaiškinsime, ar rytoj tikrai nėra ankstesnio kelto.
Gerai. Taip.
Yra uždarytas viešbutis, už kokių 16 km.
Pamenat, kai važiavome?
Pasakiau, kad matau viešbučio ženklą. Tai šitas.
Iš Ušuajos išvykome trimis dienomis vėliau, turime prisivyti.
Pikapai pamėgins persikelti šįvakar.
O motociklus, tikėkimės, galėsime įkrauti pakeliui.
Ji buvo šalia didelės daržinės? Ta vieta?
Gal dėl mūsų tą viešbutį atidarys,
ir galėsime ten įkrauti motociklus.
Taip.
Mano įkroviklis netrukus išsikraus. Automobilio baterija taip pat.
„Sprinter“ autobusiuke tuoj baigsis dyzelis.
Tuoj nebeliks vietų, kur galėtume apsistoti.
Keltas išvyksta už valandos. Puikumėlis.
Kokia graži apranga.
Gracias. Gracias, amigo.
NURAS
- Viskas gerai? - Viskas gerai.
- Nuostabu. - Gerai.
Karlosas jau laukia jūsų viduje.
- Ačiū. - Karlosas.
- Kvepia dažais. - Prašau.
- Gracias. Mano vardas - Evanas. - Karlosas.
Malonu susipažinti. Čarlis.
Malonu susipažinti. Kaip čia gražu.
Jei važiuosime 80 km/val. greičiu, suspėsime,
jei pavyks išprašyti mūsų palaukti.
Susisiek su jais per radiją. Bet radijas irgi beveik išsikrovė.
Los Andželas.
Galite pasakyti, kad esame labai dėkingi? Nes žinome, kad jūs nedirbate.
Esame labai dėkingi, kad mus įleidote.
- Gerai. Mums reikia dviejų. - Vienas...
Vieną čia, ir vieną - ten. Per langą.
Gerai.
Pavyko? Gerai, Čarli. Pamėgink.
- Geriau, kad eitų į vidų. - Directo.
Si, directo. Si.
Koks jūsų vardas?
- Nuras. Tami Nuras. - Nuras?
- Taip. - Nuras. Gracias, Nurai.
Taip! Krauna!
Taip. Gerai.
- Telydi tave Galia. - Ačiū, pone.
Telydi Galia ir tave.
Šis ponas labai maloniai leido apsistoti savo viešbutyje,
kuris, tiesą sakant, šiuo metu yra uždarytas.
Ir jis jį atidarė tik dėl mūsų, ir mes...
Štai, Čarlio motociklas įjungtas...
Ir mano motociklas įjungtas.
Bet, tiesą sakant, nežinau, ar tie įkrovikliai geri,
jaučiu, kad nelabai.
Žinot, kas smagiausia, važiuojant automobiliu,
kuris tuoj išsikraus, šiame pasaulio kampelyje?
Pasijauti tikru tyrinėtoju.
Taip.
Kiek procentų liko?
- Devyni ar dešimt. - Mums - vienas.
Vadinasi, tempsime pirmąjį?
Taip, Rasai, jus pirmus įkraus tempdami.
Deivas ir Rasas, rodos, užsiėmę savo reikalais,
o mes įstrigome šiame labai keistame viešbutyje.
Čia ir yra bėda. Daryti tai elektrinių transporto priemonių labui
ir daryti tai, norint pajausti
kelionių nuotykius - štai kur klausimas.
Nemanau, kad iš čia ištrūksime.
- Gyvi. - Gyvi.
Čia apima šioks toks jausmas,
kaip siaubo filme, suprantat?
Mums visiems baigiasi degalai, nusėdo baterijos.
O liko vos 16 km.
Tai gal tempkime tą išsikrovusį?
Aš važiuosiu iš paskos, kiek galėsiu, o jei mirsiu, grįžkit manęs paimti.
Gerai.
Tik pasakysiu, kad išvykau į šią kelionę per daug šalių
ir nepasiėmiau įkroviklio.
Metų metus kalbėjau apie elektrą, o nepasiėmiau įkroviklio.
Na ir kvailys.
Šiuo metu tik Evanas su Čarliu turi vieną tokį čilietišką adapterį.
Na, mes mokomės.
Žinot, mes rizikuojame su tais visais elektros prietaisais,
ir tikrai, visi išsikrovėme kažkur pasaulio pakrašty.
Jei nuvežtume jį vyručiams,
jie galėtų įkrauti savo motociklus iki rytojaus.
- Taip, šalta, tiesa? - Taip.
Tikrai labai, labai šalta. Neįtikėtina, kaip šalta.
Truputį šalta.
Taip, siaubingai.
Reikia ramiai kvėpuoti.
Nuvalėme ledą.
Manau, viskas žymiai sudėtingiau, nei galvojome.
Vyručiai liko šalti lauke,
mums irgi nekaip sekasi.
Aš - iš Čikagos.
DŽIMIS
Man neturėtų būti šalta, bet čia tikrai labai šalta.
Negalvojau, jog teks pasinaudot avariniu įkrovimu tempiant
pačią pirmą dieną.
Gerai.
Įdomu. Jis neišsitraukia.
- Ne, vėl išsijungė. - Kaip sekasi?
Taip, mėginame išsiaiškinti automobilių galimybes.
Tad surengėme jiems testą.
Nenuostabu, jog jie net cypia.
Iki tikslo liko vos 18 km.
Nedidelis nuolydis.
Vienas bus čia, kitą tuojau atnešiu.
Jei turite šildytuvą,
įjunkite jį ties talpa.
Manau, kad jiems nepatinka šaltis.
Gerai.
Manai, viskas dėl šalčio? Todėl jie neįsikrauna?
Niekada nesakyk niekada. Pamėginsim.
Na, pasiruošę? Ar yra du... Ne.
O kaip kilimas?
- Taip, jie padėjo kilimus. - Tikrai?
Taip. Manau, kad taip.
Pastatyti jo motociklą ant kilimo? Tikrai?
Viskas gerai.
- Man per aukštai. - Taip.
- Du, trys. - Taip.
Gerai.
- Įvažiavai. Įvažiavai. - Gerai.
Gerai.
Gerai. Taip. Pavyko.
- Gražu. - Šaunuoliai, visi.
Jis nevisiškai užšalęs. Tačiau pašalęs.
Ir kava?
Štai.
Turbūt viskas. Čia ir baigėsi mano optimizmas.
- Pasakysiu jiems. - Taip, Brajanai, aš jau sustojau.
Taip, išsikroviau.
Ar reikia padėti
kažką po apačia, kad tirpstantis ledas nesugadintų grindų?
Ar užteks kilimų?
Įjunkime į kitą grandinę.
Jie abu įsijungė.
- Dieve, jie šyla. - Žiūrėk, jau tirpsta.
Jau šyla. Neįtikėtina.
Na jau. Mano jau 28 %.
Jei pavyks, tuomet galime krauti juos name,
kai visi miegos, jei nori.
- Taip. - Visą naktį.
Ir kai rytoj ryte juos pasiimsime,
- baterija bus pilnutėlė. - Taip, gerai.
Nenorėjau jo iškrauti iki galo, jei atvirai. Bet iškroviau.
Ir turbūt
santykiai yra tai, kas vyksta sunkiomis akimirkomis,
o ne tai, kas vyksta gerais laikais.
Gali būti, kad Evanui ir Čarliui nepavyks įkrauti motociklų.
Šaltis - tikrai pavojingas, o mūsų automobiliai ką tik išsikrovė.
Taigi...
Šalčio problema tikrai egzistuoja.
Šaltame ore jie neįsikrauna.
Ir jei naudoji tik vieną grandinę...
Todėl jis naudoja du kabelius ir dvi skirtingas grandines.
Bet kaip tą sužinosi?
Kaip patikrinsi grandinę? Kaip patikrinsi...
Idealiu atveju, ką darytum, krautum čia,
o tada kitą krautum virtuvėje.
Na, galbūt...
- Dingo elektra. - Tai šūdas.
Išvertė Akvilė Katilienė