Prevozila bova 13 držav in 21.000 kilometrov.
Iz Ushuaie v Argentini bova šla v Čile v puščavo Atakama,
nato pa v La Paz. Prečkala bova jezero Titikaka
in vzdolž Andov nadaljevala pot v Kolumbijo in Panamo,
nato pa še čez Srednjo Ameriko in Mehiko. V Los Angelesu bova čez sto dni.
REŽISER, PRODUCENT
Dobila bosta kamere.
Kamero z mikrofonom bosta imela tudi na čeladi,
da se bosta snemala med vožnjo.
To je cesta? O, bog.
REŽISER, PRODUCENT
Na tretjem motorju bo snemalec Claudio.
Z Russom bova potovala z električnima poltovornjakoma.
Z nami bodo snemalci Jimmy,
Anthony in Taylor. Pomagali bodo tudi pri logistiki.
Snemali bomo iz vozil.
Z motoristi se bomo dobili na vsaki meji, sicer pa bodo sami.
-Ni videti toplo. -Ne.
DOBRODOŠLI V USHUAII
Snežne deske imajo.
Ampak sneg smo videli samo više na pobočjih.
Ceste pa so v dolini.
Ne verjamem, da bi bil sneg pod...
-Ja. -Zgornjo tretjino hribov.
O, ja. Zunaj je sneg.
Ali pa je to le bel beton?
Ne, bel beton je.
-Ja, ne... -Nimam preganjavice.
Ne grabi me panika. Miren sem.
Najtežje bo spraviti voziček do avta, ne voziti do L. A.-ja.
-Poglej, rivian je tam. Tih je. -Zelo tih. Fino.
Čudež je, da sta avta tu.
Sestavili so ju šele prejšnji teden.
Kako si? Kakšen je bil let?
-V redu. Kako si ti? -Super.
Mejduš, tole pa je tehnika.
Riviana je bilo lepo videti in se peljati z enim.
David je bil navdušen.
V podjetju so se zelo potrudili in vozili sestavili
izjemno hitro.
Še nihče ga ni vozil.
To je prototip.
V Rivianu so električna poltovornjaka izdelali posebej za nas.
David, sva s tabo?
Noče, da ga snemamo, ker vozi prvič.
Takoj speljem ali moram pohoditi zavoro?
-Zavri. -Vse kamere ves čas.
Pritisni na zavoro.
-Povej, o čem razmišljaš. -Razrivičil se bom.
Neverjetno.
Bhush, kaj si rekel? To je resnica.
To je...
Prvi Rivianov avto. VIN 000001.
Vesel sem, da sem v rivianu, ki sem ga sestavil...
...pred štirimi dnevi.
-Vzvratno, prosti tek, pelji. -Kaj je to?
Tukaj smo.
Segrejmo pnevmatike.
-Kdo je hupal? -Si ti?
-Ne. -Po mojem pa.
-Ja. -Nisem se dotaknil hupe.
Blizu tvojega desnega kolena je. Torej...
-Tu je. -Hupa je na kolenu?
Ja.
To je super.
Nismo želeli snega.
Prišli smo ob koncu zime.
In je snežilo.
Ojej, to je led.
In zdaj smo v precepu.
Ne vemo, ali je sploh varno voziti motor.
Max, naš lokalni producent, je na trnih zaradi začetka potovanja.
Po mojem se sploh ne zavedajo...
KRAJEVNI PRODUCENT
...s čim se bodo spopadli.
Najhujši je veter.
Govori se, da prevrača avtomobile.
Morda niso vedeli, da veter lahko ves čas povzroča težave.
Zmogljivost motorjev in, kaj vem,
cestišče, led, sneg, mraz, nadmorska višina...
Vse to so pomembni dejavniki.
Ja.
-Oče mi je včeraj... -Kaj je rekel?
"No, morda bi morali...
Morda bi morali pred odhodom preveriti vreme."
-Saj smo ga! -Zlagal sem se,
da smo preverili in da je tu pomlad.
Da je samo nenavaden snežni metež. Zlagal sem se.
Ker sem menil, da ima prav. Morali bi preveriti.
To pot prevozi veliko ljudi. S severa na jug. Končajo tukaj.
In govorijo o tem ekscentričnem kraju,
v katerega pridejo na koncu potovanja. Tukaj so.
Hodiš naokrog. Kraj je nenavaden. In mrzlo je.
Tu se ne znajdeš po naključju.
Me razumete? V Ushuaii se ne znajdeš po naključju.
Ozračje v kraju je zelo nenavadno. Všeč mi je.
Motorjev se veseliva kot otroka.
Tako kot riviana so jih prepeljali več tisoč kilometrov.
Dos, tres.
Kul, sijajna sta.
V Južni Ameriki smo. Neverjetno.
Hvala za ves trud.
-Dolga pot je bila. -Ja.
Poslali smo ju...
-Prejšnjo sredo. -Vau.
O, bog. Sijajno, ne?
Fino se je z nečim ukvarjati.
Dobro je.
V Ushuaii sva. O, ja. Prvič.
Ime kraja sem se učil izgovarjati tri tedne.
-Preloži čez. -Ja.
V redu.
-Živ je. -Dobro.
Pazi na lak.
Prav.
Na televiziji je videti preprosto.
Če to poskušate doma, vam priporočam...
...stopite stran, popijte čaj, se tiho približajte...
...ko tega ne pričakuje, in sedite nanj.
Če motor ne ve, da prihajate, bo veliko lažje.
-Ewan, tole se sname. -To moraš izvleči.
-To je samo za prevoz. -Aha. Zato...
-Ja. -Aha.
Spraševal sem se že, ali sem neumen.
Nihče ni zanikal. Ne, vsi so bili tiho.
V tem naprednem sprinterju bomo vozili snemalno opremo.
-Kulsko, stari. -Noro.
Ven je prišel sončni kolektor. Mejduš. Carsko.
Nameščam zvonček.
Zvonček za srečo nama je dal
glavni Harley-Davidsonov oblikovalec v Milwaukeeju.
Prežene cestne demone.
Hudobne cestne demone. Pod tole ga bom dal.
-Dobro, staviva. -Kaj? Kdo bo tole pokvaril?
Ne, po koliko dneh bo ta utripalka bingljala navzdol.
Čez koliko časa jo bom polomil?
-Kaj misliš? -Rekel bom...
Čez eno uro.
-Dober je. -Dolgo jih že gledam.
Kurirje v Londonu.
Veš, ob snegu zunaj...
Hvaležen bom. Zamisel je bila moja.
Jaz...
Hočem, da je to uradno.
Vsak dan, ko boš imel tople dlani,
-lahko rečeš: "O, Ewan." -Rad te imam.
"Stari, hvala za toplejšo idejo."
-Hvala. -Motorja sta krasna.
Praznovali bomo z znamenito argentinsko jedjo, z asadom.
-Izvolita. -O, bog.
Izvolita.
To je jagnjetina. Različni kosi.
-Vau. Charley, kar začel bom. -Daj.
Vau. V ustih se kar stopi.
Pa značilne omake. Zelena je chimichurri.
-Aha. -Ja.
To je mešanica čebule in paprike.
Dober tek.
Je rekel čili?
-Čimi čimi, čuri čuri. -Čuri čili. Čimi čuri.
Je Charley povedal, da je bil drugi v Zvezdniškem masterchefu?
-O, ja. -In prevozil je reli do Dakarja.
O, ja.
Rachel bova vprašala za polnjenje.
Polnjenje akumulatorja mora biti možno tudi prek navadne vtičnice,
če hočemo uspešno potovati.
O, bog, spet sneži. Super, res.
"Salon de Eventos." Zveni kot midva.
Ja.
Motorja imata več priključkov.
Prižgete. Tudi z enosmernim tokom pri 480 V ga lahko polnimo.
Imamo dva, za vsakega enega.
Toda kadar ni na voljo...
Kadar ne bomo z vami in imeli škatle...
Bo šlo z vama tole.
Tega ne moreva tovoriti do Los Angelesa.
Ne moreva ga dati na motor.
Za naju... Odkrit bom. Če ne moreva...
Če ni možna polnitev pri 120 V, nama motorja ne ustrezata.
Sem sva prišla s taksijem. Da bi se malo pohecali,
preživeli prijetno popoldne.
Motorja bova preizkusila popoldan.
Ampak so bili... Imeli so druge opravke.
Urediti so morali nekaj stvari.
Zato sva prišla sem.
S klasičnim... Saj veste.
Ne strašiva jih. Nikomur ne bova nič omenila.
V električni pogon sva privolila le stežka.
Hotela sva ohraniti izkušnjo potovanja,
nisva hotela, da se vse vrti okoli napajanja vozil.
Vendar sva nadaljevala, ker sva mislila, da imava možnosti...
Vedno sva vedela, da bova akumulator polnila v zasebnih hišah
in kavarnah, prek vtičnic v steni.
To bo glavni vir elektrike.
Kdaj pa kdaj bova lahko uporabila ta hitra polnilnika.
Ampak če ne bo mogoče polnjenje pri 120 V,
bosta motorja neuporabna.
Danes je postalo nekoliko noro, ker...
Pri Harleyju nočejo povedati... Razumem jih.
Zadeve niso ustrezno preizkusili.
Nočejo reči, da je polnjenje pri 120 V popolnoma zanesljivo.
Za to je prezgodaj. Teh motorjev še ne prodajajo.
Zato... No...
Vem, da sta Charley in Ewan zaskrbljena.
Tudi če bi vozila motor na bencin,
bi ju skrbelo. Taka je narava potovanja.
Vendar je ogromno spremenljivk. Vse je prototip.
Ekipa se trudi,
ampak mogoče stvar še ni dozorela.
DNEVNIŠKA KAMERA
Ne morem spati.
Dvom me gloda.
Morda bi morala iti s konvencionalnim motorjem.
Zelo bi bil razočaran, če ne bi mogel iti z električnim.
22 minut čez tri. Še vedno ne spim.
Tip v sosednji sobi smrči kot... Poslušajte.
Lahko ga slišite.
Sredi noči
se ti po glavi plete marsikaj.
Kaj če akumulatorja v motorju ne bova mogla napolniti?
Kaj če bo jutri snežilo? Samo zaspal bi rad.
Danes gre vse po načrtu.
V Harleyju imajo morda rešitev.
Zamenjati hočejo majhen del napajalnika,
da bo trpežnejši.
Vendar ga nimajo tukaj. Počakati moramo nanj.
To je ključ za motor.
Vem, ni logično, ampak ta del...
To je posodobitev...
GOVORI Z ORGANIZATORJEM
Da se bosta lahko polnila.
Motorja sta električna, veste?
Brez tega delčka ne moreta začeti.
Meša se jima že.
Me lahko zdaj vidiš?
Stara tipa s sodobno tehniko.
Ampak se res zdi težka.
-Je težka, ja. -Ja, zdi se težka.
Samo žličko cementa moraš uporabiti...
-To je rekla. -...da se strdi.
Še en dan moramo počakati. Raziskala bova mesto.
Gotovo imajo stvari, da ti je toplo.
Kratkih hlač verjetno ne prodajajo.
-Lepa barva. -Nimam barve za kapo.
Ne nosim kape.
In imam kratek vrat.
Lahko vzameš to z bleščicami.
Pokaži se. Lepa je.
-Ta siva je v redu? -Ja. Pristaja ti.
Poudari barvo tvojih oči.
Vau. Jekleno modre so.
Zadnjič sem opazil tole.
-Slaščičarna. -Kako se jim reče? Čimičuri?
Čimičuri, ja.
Ampak... Se ne imenuje tako tudi omaka za meso?
Ne, to ni chimichurri, ampak...
-Tudi v Mehiki so. -Čuričimiji.
Žvečljivi čuričimiji.
Mislim, da se jim reče churros.
-Podolgovati krofi. -Ja.
Vrniva se. Rachel bi nama rada nekaj pokazala.
Sinoči smo dobili dele za 120 V in jih preizkusili.
Vse je delalo brezhibno.
Najprej smo preizkusili napajalnik.
Napajalnik za 120 voltov. Deluje.
-Bravo. -Hvala.
-Hvala za vse. -Mejduš, res si se izkazala.
-Ja. Hvala. -Hvala.
Zdaj imava več možnosti za napajanje.
Uporabiva lahko hitre napajalnike.
Nekaj jih je na najini poti.
Ostali bodo kot zapuščina te serije.
Kriza s sistemom napajanja motorjev
se je danes ublažila.
Če sem iskren, mi je kar nerodno, da sem...
Zganjal takega...
V teh razmerah moram ostati miren.
Včeraj se je zdelo, da v teh okoliščinah nisem miren.
Veliko naše tesnobe izvira iz dejstva,
da je vse to velika neznanka.
Rad bi že začel potovanje, se odpravil na pot.
Sva v Ushuaii
in odpeljati morava na konec ceste.
Tam je parkirišče, na katerem večina, ki gre s severa na jug,
konča potovanje. Tisto je konec ceste.
Jutri do poldneva
bova že odšla, začela potovanje.
Zadovoljen kot Larry.
Ne vem, kdo je Larry in zakaj je zadovoljen.
Toda to v Veliki Britaniji rečemo, ko smo srečni.
Dajte mu nalogo. To ima rad.
Mislim, da odhajava.
Morda bova le zagnala motor.
Bhush, porini.
Mobilen si. Prvi med nami.
-Ewan, me slišiš? -Ja, slišim te.
V redu. Sijajno.
To sta mi dala otroka pred odhodom. Jamyan in Anouk. Za srečo.
Dobra plat tega, da se moraš ukvarjati z vsemi drugimi stvarmi, je ta,
da ti ni treba misliti na svojo nalogo.
Še pred petimi minutami sem si govoril: "Matervola.
Voziti moraš prvi rivian,
ki so ga kdaj imeli."
V redu.
Fino je biti na poti.
O, bog, res je. Počutim se zelo...
Ta hip je motor zelo nestabilen.
Šla sva na južni konec ceste na Ognjeni zemlji,
odpeljala na jugozahod in vse do parkirišča.
Videl sem ga v številnih blogih in dnevnikih
tistih, ki so prevozili panameriško cesto
od Aljaske do Južne Amerike, od severa do juga.
Potovanje končajo na tem parkirišču.
Kakšno frizuro imam?
Kje sta maskerka in frizerka?
Spet začenja.
Tako je, kot da sva končala potovanje.
Kot da praznujeva.
V resnici pa sva šele na začetku.
No, Ewan, pred nama je...
-Približno 24.000 kilometrov. -Ja.
In...
Počutim se, kot da nama je že uspelo.
Prišla sva sem dol, na konec ceste.
-V redu. Srečno. -Dobro. Hvala.
Se vidimo tam. Zavrel bom vodo.
-Na svidenje v L. A.-ju. -V redu.
To je začetek.
Sva na dnu sveta, kjer...
Poglej vse te otroke.
-Srečno! -Živjo!
Smešno, ni res?
Kot da sva s prihodom sem nekaj dosegla.
Ampak... In sva.
Ker je bilo sem težko priti.
Čakala sva več dni, ampak... Ja.
-Zdaj morava potovati. -Si.
-Srečno, dragi prijatelj. -Enako, Charley.
Vesel sem, da spet potujeva skupaj.
-Vem. -Super se mi zdi.
Pa dajva, prijatelj.
-Ja. O, ja. -Razen če mi hočeš seči v roko.
O, ja. No...
Saj bi se ustavil.
-Rad te imam. -Jaz tebe tudi, srček. Pojdiva.
-Dobro. -Dajva.
OGNJENA ZEMLJA, ARGENTINA
21.000 KM DO LOS ANGELESA
MEJA MED ČILOM IN ARGENTINO
Dvignil sem vizir. V obraz mi piha svež veter.
-Ja, krasno je. -Lepo je biti na poti.
Charley, potujeva. Potujeva, stari.
Vem. Moj bog.
O tem sem razmišljal vse te mesece in...
-Ja. -...se spraševal, kako bo.
-Ja. In zdaj sva tu. -In zdaj sva tu.
Čaroben začetek potovanja.
Obdajajo naju zasneženi hribi,
morski zalivčki in prekrasni gozdovi.
Čarobnejše že ne bi moglo biti.
Bilo je prečudovito.
Tista gora pred nama je kot z škatle za kosmiče Alpen. Se jih spomniš?
-O, bog, ja. -Enaka je.
Jezus. Samo poglej. Alpen.
Tukaj sva. Potujeva. Zapustila sva Ushuaio.
Na odprti cesti sva. Vzpenjava se.
Hribi so izjemni. Preprosto izjemni.
Na otoku sva, zato je še zanimivejše.
Mrzlo, ampak lepo.
Cestišče je dobro. Sem poln...
Vesel sem, da sva končno na poti, da sva se odlepila od izhodišča.
Pokrajina je veličastna. O, bog.
Danes sem bi res ves iz sebe od navdušenja.
Dobila sva nove kable,
ki bodo vse olajšali.
Zdaj imava dobre možnosti za uspeh.
No, čudovito je,
da potovanje začenjava v snegu.
-Noro. -V kakšnih krajih se znajdeva, eh?
-Vem. -Veš?
Razmišljam, da z motorjem še nisem bil v kraju,
kjer ljudje smučajo.
Vau. Kako lep del sveta!
Res je čudovito, kajne?
Hecno.
Z zadnjega dela tvojega motorja te gledam v tej pokrajini.
Kot v starih časih, Charley.
Motorjev nikoli nisva napolnila.
-Nikoli, Charley. -Ne.
Ne veva, ali bosta delala.
-Poglej. -Čudovito je.
Samo poglej.
Upam, da deluje.
-Motorja sta ugasnjena. -Prvo napajanje.
Prvo, stari.
Noro, ne?
Ali bova tu...Poglej gospo s kruhom.
Vau.
To je... Kot cornwallski žepek.
Oprosti, zatopil sem se v hrano. Očitno sem lačen.
Se priklopiva ali morava koga vprašati?
-Se kar priklopiva? -Po mojem.
Poglejva, ali je vse...
Vse vklopljeno.
Tole je spuščeno, pa bi moralo biti dvignjeno.
Bova videla. Drži pesti.
-Dviguje se, poglej. Deluje. -Deluje.
"Približni čas polnjenja."
Tukaj, poglej. Šest ur in 56 minut.
-Da bo poln. -To je v redu.
Pozdravljeni.
-Claudio. -To je Claudio.
Claudio.
Tudi Claudio.
-Je pekarno odprl vaš oče? -Ja, moj oče.
VODJA PEKARNE
Prišel je iz Mar del Plate v Buenos Airesu.
Očetu sem predlagal, da za prihajajoči svet vgradi tole.
Zdrave stvari za... Za...
-Za naš planet, ja. -Ja.
-Ukrepati moramo. -Se spremeniti.
Se spremeniti.
-To, ja. Odlična zamisel. -Rad bi... Odlična zamisel.
Je to morda prvič...
-Je prvič v uporabi?
-Ja. -To je vegetarijansko.
To pa je...
PEČEN PIŠČANEC
...pečen piščanec.
In to je ocvrt piščanec.
Peč za meso. Kulsko. Noro, ne?
Tujcem zelo pomaga.
Dame.
-Hola. -Hola.
Rad bi znal več špansko.
Očitno je, da bo to problem.
Že dolgo sanjam o vroči kavi. Mrzlo je.
-Prevozili smo 80 km. Mrzlo je. -Vsekakor. Ja.
In ta je sirov. V redu.
Ob vsaki polnitvi bi rada nalepila nalepko.
-To je ime naše oddaje. -Kot...
V redu.
ČILE - ARGENTINA
PREČKANJE MEJE
Sva na poti v Čile.
Pred nama je mejni prehod.
Pokrajina je zelo ravna in odprta.
Imava srečo, da ne piha.
Ker je tu pogosto zelo vetrovno.
Ampak danes ni. Samo strupeno mrzlo je.
Zato smo se zelo toplo oblekli.
Tako pakiramo.
V Argentini smo. V arhipelagu.
To je sklop otokov.
Iz Argentine hitimo v Čile.
Nato se bomo kmalu vrnili v Argentino.
Namenjeni smo v mesto Punta Arenas.
MEJNI PREHOD MED ARGENTINO IN ČILOM
Glej, tu sta dve vtičnici. Zato...
Kabla lahko napeljeva skozi okno.
Pa bo vse urejeno. Un momento.
Takole.
Iz Argentine v Čile. Prvo prečkanje meje.
Ugasnil ga bom.
-Lepo vas je videti. -Kako sta?
-Pa prsti na nogi? -Si v redu?
Ja. Res sem.
Kul.
Dobro. Pojdimo v Čile.
Imaš potni list?
Je to čilska ali argentinska mačka?
Žigosa mi kartico. Žigosa Ewana McGregorja.
Hvala, gospod. Hvala.
-Kolikokrat še... -Štirikrat.
...bomo šli noter in ven? Res?
-Ja. -Ja.
Še štirikrat bomo vstopili v Čile?
KRAJEVNA PRODUCENTKA
-Nemogoče. -Ne. V Čile bomo šli...
-Dvakrat. -Zdaj vstopamo prvič.
Zapuščamo Čile.
Z njim se boste spet srečali na meji, ko boste šli v Argentino.
-To sem štela. -Razumem.
Nato bomo šli ven in spet noter. Ja. Še dva vstopa v Čile.
-In vsakič bomo videli Claudia? -Še dvakrat.
-Superman... -Junak.
ORGANIZATOR NA MEJI
...Batman ni dosegljiv, pokliči Claudia.
Pojdiva, Claudio.
-Vem, zelo dober je. -Si. Velik.
Ima zelo... Izvoli.
Menda moraš podajati po levi.
Ja. Poglej.
To je iz province Misiones.
Gracias. Ja.
Misiones je na meji z Brazilijo.
Tam pijemo veliko čaja maté.
OBMEJNI STRAŽNIK
En Brazil?
Ja. Veliko matéja.
Vstaviš lističe, preliješ z vročo vodo in popiješ.
Simbol prijateljstva je.
Gracias.
Ta cesta je makadamska.
Do zdaj smo vozili po betonskih, asfaltnih...
Ves čas.
Prvič bomo zapeljali na makadam.
Akcija na makadamu.
Vem. Noro, ne? Dobro.
Na makadamu ne smeš
preveč trdno oprijemati ročk.
Lahno jih držiš. Kot da igraš klavir.
Tako, da lahko migaš s prsti.
Motorju moraš dovoliti, da se premika pod tabo.
Bolj ko trdno držiš, bolj se upira. Pod tabo se hoče premikati.
Če se ga krčevito prijemlješ, se...
Motor mora premikati tudi tebe.
In gledati moraš čim dlje pred sabo.
PREČKANJE MEJE MED ČILOM IN ARGENTINO
Danes bova videla pingvine.
Tega se zelo veselim.
V divjini jih še nisem videl.
To sem upal,
ko sem razmišljal o čilski in argentinski Patagoniji
in vseh teh krajih. Čudoviti so.
V škripcih sva.
Gledat greva pingvine. Do njih je še 65 km.
Po ogledu pingvinov
pa morava prevoziti še dobrih 100 km, da prideva do trajekta.
Na meji nisva dala polnit akumulatorja v motorju.
Priklopila se bova na ta sprinter,
medtem ko bova uro ali dve opazovala pingvine.
Ampak je že štiri popoldne.
Ko bova odšla, bo že šest.
Po sončnem zahodu je tu zelo mrzlo.
Nisva dobro preračunala napajanja.
Ampak pingvini bodo super. To vse odtehta.
Ja.
-Pritrdim sem? -Tole bomo odklopili.
Vtič bova dala sem, ker je tu sončni kolektor.
Vsa elektrika je pridobljena iz sončne energije.
Nato dava vtič sem...
Takole. Držite pesti, da se polni.
Brez tega ne bova prišla do trajekta.
Obtičala bova v tem mrazu.
Ne polni se.
No, no bueno. No bueno.
Mislil sem, da sem izgubil kapo. To bi bila katastrofa.
Tako lepe slabe frizure pa še ne.
Ja, to je vtičnica. Varovalko meče ven.
Ja.
Ne, varovalka ni delala. Zdaj pa bo.
-Se zdaj polni? -Ne.
S sončnimi kolektorji ni šlo.
Poskusiva na Shirlyjini raziskovalni postaji.
To je naš dom.
Lepa sta.
ČUVAJKA
Res lep motor.
-Tih je. Ne povzroča hrupa. -Ja? Tih je?
-Res? -In med vožnjo te ne premetava.
Čez deset let bodo vsi vozili take.
-Ja. -V splošni rabi bodo.
Takrat bodo vsi imeli električna vozila.
-Zdaj pa... -Ja. Šele začetek je.
Šele začetek, ja. Orjeva ledino.
-Lepo. -Lepo je, ni res?
Hiška.
-Zmagala je. -Kje si?
-Tukaj. -Tukaj?
Se spomniš, ko sva govorila... O čilskem adapterju.
Ja.
Rekla sva, da ga ne potrebujeva, ker ga bova dobila v hotelu."
Povej, kdaj.
-V redu. -Ja?
To! Zdaj pa delaj.
Ewan, akumulatorja se ne bosta napolnila.
Vse je sončna energija.
Tudi oni so odvisni od akumulatorjev.
Pingüino Rey Natural Reserve je naravni rezervat
z edino kolonijo kraljevih pingvinov v Latinski Ameriki.
To je kraljevi pingvin.
Zelo dolgo odraščajo, zato jih tu vidimo vse leto.
ČUVAJKA
Imajo tu kaj naravnih sovražnikov?
Plenilcev ni veliko, ker zaliv ni zelo globok.
V redu.
-Vau. -Poglej jih.
Vau.
Tako se jaz v mrazu počutim na motorju.
Zelo so... Zelo so operjeni.
Tako se jaz počutim na motorju,
ker imam na sebi veliko plasti.
Poglej, kako se je naščeperil tisti mladič zadaj.
Pravi naščeperjenček.
Torej...
Ja.
Veliko bolj bova morala vse premisliti.
Prišla sva do sem. Samo to je pomembno.
Prima je, če ne prideš do tja.
-Darilce od nas. -Gracias. Najlepša hvala.
-Malenkost, Ewan. -Hvala.
Zelo ste prijazni. V žep bom dal.
-Ne pozabite nas. -Gracias.
Motorja se nista napolnila. V zagati sva.
Čas je zaradi temperature ključen.
-Kam sta se namenila? -Ostala bi tukaj.
-Ja. -To bi mi bilo všeč.
Tu je zanimivo.
-Bilo bi super. -Vendar...
Akumulator se ni niti malo napolnil.
-Trajekt ne vozi vsako uro? -Ne.
Samo eden je? Kdaj pelje?
Nocoj ob 19. in jutri ob 14. uri.
Mogoče je še kakšen prej.
Aha. Dobro.
Hotel je 16 km stran, a je zaprt.
Na poti sem sem rekel:
"Tam je znak za hotel." Tisti tam.
Nadoknaditi moramo tridnevno zamudo iz Ushuaie.
Avtomobilske posadke bodo lovile nocojšnji trajekt.
Če bo po sreči, bodo motoristi našli vtičnico na poti.
Ob velikem skednju je bil, kajne? Tole?
Upava, da nam bodo odprli hotel in da bova lahko napolnila akumulatorja.
Ja.
Akumulator na motorju je precej prazen. In v avtu tudi.
Sprinterju zmanjkuje dizla.
Tudi prenočišč je malo.
Trajekt odpluje čez eno uro. Res lepa godlja.
Imenitna oprava.
Gracias. Gracias, amigo.
-V redu? -Ja.
-Odlično. -Dobro.
Notri vaju čaka Carlos.
-Hvala. -Carlos.
-Vonj po sveži barvi. -Prosim.
-Gracias. Sem Ewan. -Carlos.
Pozdravljen. Charley.
Pozdravljeni. Lepo imate.
Če bomo vozili 80 km/h, ga bomo ujeli.
Če nas bodo hoteli počakati.
Govori z njimi po radiu. Ampak tudi ta odpoveduje.
Los Angeles je.
Povej mu, da smo zelo hvaležni. Vem, da hotel ni odprt.
Hvala, ker ste nas sprejeli.
-Dobro. Dve potrebujeva. -Ena...
Ena tam in ena tam. Gre kabel skozi okno?
V redu.
Ti je uspelo? Charley, poskusi.
-Bolje, če gre noter tole. -Directo.
Si, directo. Si.
Kako vam je ime?
-Nur. Tami Nur. -Nur?
-Ja. -Nur. Gracias, Nur.
To! Polni se.
Ja. V redu. Dobro.
-Naj bo sila s teboj. -Hvala.
Naj bo sila s teboj.
Prijazno nama je dovolil prenočiti v hotelu,
ki je trenutno zaprt.
In odprl ga je za nas in...
Priključila sva Charleyjev motor...
In mojega.
Ne vem pa, ali je napajalnik dober.
Zdi se mi, da ne.
Veš, kaj je carski del tega, če si v avtu,
ki se mu bo izpraznil akumulator v tem delu sveta?
Počutiš se kot raziskovalec.
Ja.
Koliko odstotkov kaže?
-Devet ali deset. -Nama enega.
Najprej odvlečemo?
Ja, Russ, najprej ti.
Zdi se, da imata Dave in Russ veliko dela,
mi pa smo obtičali v tem zanimivem hotelu.
V tem je težava. Promoviramo električna vozila.
Ampak početi to zaradi izkušenj,
zaradi pustolovščin... To je vprašanje.
Ne bova prišla od tod.
-Živa. -Živa.
Vse skupaj spominja
na grozljivko.
Zmanjkalo nam je goriva in akumulatorji so prazni.
Še 16 km.
Odvlecimo tega, ki je crknil.
Šel bom za vami in če bom umrl, pridite pome.
Prav.
Pravim le, da sem se na pustolovščino čez več držav odpravil
brez potovalnega adapterja.
Več let govorim o električnem napajanju, adapterja pa nisem vzel.
Kakšen bedak!
Ewan in Charley imata trenutno le en čilski adapter.
No, učimo se.
S pogonom na elektriko tvegamo.
Akumulatorji so se nam izpraznili sredi ničesar.
Če lahko tole spravimo do fantov,
bosta lahko napolnila motorja za jutri.
-Mrzlo je, ne? -Ja.
Zelo mrzlo. Neverjetno, kakšen strupen mraz je tu.
Malce mrzlo.
Ja, prava ledenica.
Mirno morate dihati.
Tu smo odstranili led.
Veliko zapletenejše je, kot smo mislili.
Fantje so obtičali na mrazu.
Tudi mi nimamo sreče.
Iz Chicaga sem.
Ne bi me smelo zebsti, ampak je res mrzlo.
Res nismo mislili, da bomo morali vleko poklicati že prvi dan.
V redu.
Zanimivo. Noče ven.
-Ne, spet je ugasnil. -Kako gre?
Poskušamo razumeti omejitev vozil.
Obremenili smo ju.
Nič čudnega, da dihamo na škrge.
Od cilja pa smo oddaljeni še 18 km.
Cesta se bo rahlo vzpela.
Ta gre sem. Prinesel bom drugega.
Če imate... Če imate kalorifer...
Usmerite ga v rezervoar.
Mraz lahko povzroči zgago.
V redu.
Misliš, da se ne napaja zaradi mraza?
Nikoli ne reci nikoli. Ja, bova.
Pripravljeni? Sta dva... Ne.
Pa ta preproga?
-Ja, preproge povlečejo dol, ne? -Res?
Ja. Vsaj mislim.
Lahko dava njegov motor na to preprogo?
Lahko.
-Zame je zelo visoko. -Ja.
-Dve, tri. -Ja.
V redu.
-Notri si. -V redu.
Dobro.
Ja. Spravila sva ga noter.
-Odlično. -Bravo.
Ni popolnoma zamrznila. Ampak skoraj.
Kava tudi?
No, ja.
Naprej ne gre. Toliko o mojem optimizmu.
-Bom sporočil. -Ja, Bryan, ustavil sem se.
Zmanjkalo mi je elektrike.
Naj z nečim
podloživa, da odtajani led ne bo uničil poda?
Ali so preproge dovolj?
Priklopiva ga v drugo vtičnico.
Oba sta se začela napajati.
-Mejdun, segrevata se. -Glej, se že tajata.
Se že segreva. Noro.
Daj. Moj je na 28 %.
Če deluje, ju lahko polniva iz hiše,
medtem ko hiša spi.
-Ja. -Vso noč.
Ko ju bova zjutraj odpeljala ven,
-bo akumulator bolj poln. -Ja.
Akumulatorja nisem hotel povsem izprazniti. A sem ga.
In...
Odnose oblikuje ravnanje v težkih trenutkih,
ne v dobrih časih.
Ewan in Charley morda ne bosta mogla napolniti motorja.
Nevarno mrzlo je in avtomobili so crknili.
Zato...
Zdaj vemo, da strupen mraz povzroča težave.
Ko je zelo mrzlo, se akumulator noče polniti.
In če iz ene napeljave vse iztakneš...
Zato uporablja dva kabla in dva tokokroga.
Ampak kako to veš?
Kako preizkusiš tokokrog? Kako...
No, enega bi polnil tukaj,
drugega pa v kuhinji.
Mogoče...
-Elektrike je zmanjkalo. -Sranje.
Prevedla Polona Mertelj