Me sõidame 21 000 kilomeetrit läbi 13 riigi.
Ushuaiast läbi Argentina ja Tšiili Atacama kõrbesse,
edasi La Pazi ning ületame Titicaca järve.
Jätkame Andide kaudu Kolumbiasse, edasi Panamasse,
läbi Kesk-Ameerika ja Mehhiko, et sada päeva hiljem Los Angelesse jõuda.
REŽISSÖÖR-PRODUTSENT
Nad saavad videokaamerad
ning kiivritesse pannakse mikrofonidega kaamerad,
et sõidu pealt filmida.
Kas see on tee? Issand!
REŽISSÖÖR-PRODUTSENT
Kaasa sõidab kolmas mootorratas kaameramees Claudioga.
Mina ja Russ sõidame kaasa kahe elektrilise kastiautoga
koos kaamerameeste Jimmy,
Anthony ja Tayloriga, kes aitavad ka logistikaga.
Me filmime kutte autodest
ja kohtume piiridel,
aga üldiselt sõidavad mootorrattad omapead.
19 090 KM LOS ANGELESSE
Me sõidame Tšiilisse ja siis üles Andidesse,
et liikuda rohkem üles mägedesse.
Lambad, lambad, lambad.
Vaata seda. Issand, siin peab sadu lambaid olema.
Kõigil neil lambukestel on väga kakased tagumikud.
Mulle meeldivad lambad. - Vähemasti on nad ilusad.
Praegu on hea tunne.
Minu arust olid reisi esimesed kümme päeva keerulised.
Me pidime alles hakkama elektritsiklite kohta õppima.
Eile tundus veel, et see on täiesti võimatu.
Aga täna paistab kõik juba äge.
Saime aru, et külm ilm mõjutab tsikleid.
Akud on pisut inimeste moodi.
Nad töötavad imehästi 37 kraadi juures.
Kas kujutate ette, kui saaksime ühe laadimisega 225-240 kilti läbida?
Vaat see oleks uskumatu.
Seni oleme sõitnud üle 1600 km siit Ushuaiast Perito Morenosse.
Nüüd ületame Tšiili piiri ja sõidame Andide lääneküljel Chaiténisse,
kus läheme Puerto Montti praamile.
Tsiklid töötavad nüüd, nii et võtame vabamalt
ja kohtume kohalikega, mis ongi reiside eesmärk.
Tere, mina olen Ewan.
Kuidas läheb? Benjamin?
Ja tantsi, tantsi!
Hakake tantsima. Näidake, mida oskate.
Jep, jep. Hästi, hästi. Jep, jep.
Pisut ka...
Väga osav!
Olin ise ka trummar.
Olid ju tõesti. - Rokkbändides. Noh, meie rokkbändis.
Hästi!
Tšau! - Tšau!
Siin me siis olemegi. Paso Internacional.
Kõige dramaatilisem piiriületus mu elus.
ARGENTINA-TŠIILI PIIRIÜLETUS
Me oleme Tšiilis ja see on täiesti vapustav!
See maastik. Issand!
Siin on mäed ja see järv. Lihtsalt maagiline.
Tšiili, mees. Asi hakkab jumet võtma.
Ma armastan Tšiilit ja mul on seal kauged sugulussuhted.
Minu vanavana-vaarisa läks Tšiilisse raudteed ehitama.
Ta oli insener.
Nii et mul on pisut Tšiilit
minu muidu üleni šotlastest esivanemate seas.
Siin on iseseisvusnädal, millega tähistatakse Hispaaniast iseseisvumist.
Seepärast on lipud väljas.
Inimesed võtavad kevade hakul puhkuse välja.
Nii et terve see nädal peaks päris elav olema.
1818. aastal kukutas Tšiili rahvas 300-aastase Hispaania võimu.
Sellest peale on nad septembri kolmandal nädalal iseseisvust tähistanud.
Valisime tulekuks hea aja.
See tähendab...
Tahaksin hispaania keelt osata, aga palume parkida tsiklid...
Olgu, proovime.
See pole lahti. - Pole lahti?
See on halb algus.
Riigipüha pärast.
Ja kõik on kinni.
Keegi istub seal ja sööb õhtust.
Jah, aga uks on lukus.
Üks mees tuleb.
Hola. - Hola.
Kella tuleb anda. Nojah.
Uksekella. - Muidugi.
Oo jaa. - Gracias. Meie salat on keskel.
Ja chimichurri.
Chimichurri? - Si.
Si.
Aitäh.
Aitäh. Väga tore, suur tänu.
Mulle meeldib see väike salat. - Jah.
Me ilmselt ei söö seda. - Salat kolmele.
See on hämmastav. Kas talleliha? - Ma ei tea.
See on liha. Liha. - Kas liha? Liha.
Ma ei tea, mis see on. Suu tulitab sellest chimichurri'st. Ma ei tea, mis see on.
Järsku hakkas mõjuma. Nina voolab...
Ja ma pean kogu aeg... Püüan keele maha jahutada.
Olen püüdnud pisut... Issand, tal on seda veel.
Ta toob juurde. - Gracias.
Mu suu tulitab.
CARRETERA AUSTRAL TŠIILI
Vapustav päev.
Just seda ma lootsingi siin näha.
See on olnud kõige hämmastavam
mootorrattaga sõitmise tee, kus ma olen sõitnud,
Šotimaa teed välja arvatud.
See tee on paradiis!
Ma pingutasin täna Yusseffis lõunat süües chimichurri kastmega üle.
PÄEVIKUKAAMERA
Nüüd olen ma ränka hinda maksnud.
Heldeke.
PUYUHUAPI TŠIILI
Vihma lihtsalt kallab.
Kuulake.
See on nii naljakas.
Me peame homme hommikuks laevale jõudma, et edasi sõita.
Aga seda ei...
Issand jumal.
Ewan, mis tunne on?
Selline tunne... Noh, ma ei tahaks öelda. Aga tahan seda filmida.
Seda stiili. - Mida? Mis mu stiilil viga on?
Ei, see on tore. - Kas pisut... Kas soeng on korras?
Eidekese stiil. - Eidekese.
Nii külm on.
Esimest korda sajab vihma ja sõidame katteta teedel, mis on põnev.
Ma olen läbi ligunenud. Otse silma! See on jube.
Vabandust, et naersin. See oli hindamatu!
Ma jätsin kiivri niiskesse ja see läks pehmenduse alt päris märjaks.
Nüüd kipub see sõites uduseks minema,
kuigi siin on... kuigi on topelt... - Vabandust. Ei. Anna andeks.
Kuigi siin on topelt... Topeltkate... - Vabandust, lase läbi.
Kunagi teed äkki 360-kraadise võtte.
Kui soovid? - Mida?
Mida sa ütlesid?
Ma püüan mitte uduseks minna.
Vaatasin "Rokkivat kooli" Jack Blackiga. Ja tema teeb seal nii.
Ja see pole üldse rock'n'roll, aga tema teeb seda nii lahedalt.
Kas keegi võiks selle pasaga tegeleda? Ilmselt pole hea seda vihma kätte jätta.
Aitäh, Ewan. - Selleks on oma tiim.
Kutsuge laadimisosakond.
Kas nad saavad grimmist mööda? Vähe ruumi. - Ei tea.
Toitlustus, grimm, kostüümid, siis laadijad. Nii et... Kes teab?
Me asusime võtterühmaga teele ja sõidame praami peale.
Jälle hakkas kõvasti sadama.
Vihmaga on alati raske sõita. Nähtavus on halb.
Ja muidugi ei saa kiiresti sõita, mis pole praamile tormates tore.
Minu pidurikang ripub seal. Kruvi värises selt välja.
Nii et see oleks võinud kuskile vahele jääda ja mind sadulast paisata.
Ma seon selle kinni, et kuskile vahele ei jääks.
Sedasi.
Ma ausalt öeldes peaaegu ei kasutanudki pidurit.
Nii.
Lähme, meeletult tahaksin kohale jõuda.
CHAITÉN TŠIILI
Praamid käivad kord päevas.
Kes maha jääb, see maha jääb.
Siis tuleb järgmist päeva oodata, aga meil pole päevi raisata.
Seal see ongi. Vau.
Ilus laev.
Issand, kui märg ja tuuline sõit.
Valdav tunne oli: "Kas oleme juba kohal?"
Järgmisel pikal teelõigul on tsiklite laadimiskohti vähe.
Me otsustasime sõita praamiga, mis ületab Ancudi lahe
ja viib meid üheksa tunniga Puerto Montti.
Topeltvajutus. Ükski õpetus ei öelnud, et topelt.
Noh... - Kui ma valesti ei lugenud.
Ei, sa ei lugenud üldse.
Selles on probleem. Mitte et oleksid...
Sa lihtsalt ei lugenud, mida öeldi.
See on nagu abielu. Kolm kuud kestev abielu.
Võibolla... Peruus peaksime kuskil psühholoogi juurde minema.
Poole peal oleks abielunõustamist vaja. - Nii et kui sa ütled...
neid teatud... teatud moel, siis see teeb haiget.
See tekitab sinus tunde... - Tekitab tunde... Tead...
et me ei räägi piisavalt ja et sa ei väljenda oma tõelisi tundeid.
Olgu. Võtan arvesse.
Ja ma jätan selle meelde.
Ja kui ma tahan midagi öelda, siis ma arvestan sellega.
Ja püüan seda mitte teha, et sa sedasi ei tunneks.
Olgu. - Ja kui sina ükskõik mida ütled...
siis see tekitab minus tunde, et...
mind ei hinnata piisavalt.
Ja see tekitab ebapiisava tunde. Nii et... - Mitte ealeski.
Ma ei teeks seda. Sind ei hinnata kunagi ebapiisavalt.
Igal hommikul, kui tuleme hommikust sööma, oled sa seal nagu päikesekiir. Päriselt.
Ja mina arvan sedasama.
Vaat nii. Hakkas palju parem.
Palun 5000 dollarit. - Jah. Suur tänu.
PUERTO MONTT TŠIILI
Jah, siin. - Iseseisvuspäev.
Siin? - Jah.
Me kuulsime iseseisvuspäeva peost Puerto Montti kesklinna autoparklas.
Oivaline.
Tundub, et pandi telgid püsti ja lastakse muusikat.
Ja pidu on hoos.
Hola. Kuidas läheb?
Mida? - Ewan. Väga meeldiv.
Mis su nimi on? - Ewan.
Ewan.
Ewan? - Ewan.
Ewan. - Jah. Väga meeldiv.
Seal oli head tantsimist ja erakordselt purjus inimesi,
aga kõik olid väga sõbralikud, mitte agressiivselt purjus.
See on nagu suhkruvatt 36% alkoholisisaldusega.
Aga vees.
Jäätisega.
See on Lõuna-Ameerika empanada, mille aluseks...
aluseks on Šoti pirukas.
Issand.
Tšau, tüdrukud!
See oli lõbus. Ma nautisin seda.
Sel aastaajal on eriline Tšiilis viibida.
Täna ületame Argentina piiri ja sõidame Aluminésse.
See on eikellegimaa Tšiili ja Argentina piiri vahel.
Kõrgus muudkui kasvab ja kasvab.
See ei mõju akude kestvusele hästi.
Siin pole elektrivõrku ja Riviani aku on otsakorral.
Ma palun sellel mehel...
KOHALIK PRODUTSENT
Jah? - ...oma haagise maha jätta
ning vedada meie sõidukit 15 minutit ühtepidi ja siis tagasi.
Kas sobib? - Olgu.
Aitäh. Väga lahe.
Mina olen valmis startima.
Riviani pukseerimine täidab akut kiiresti.
See on lahe trikk, mis aitab edasi sõita.
See tüüp tuli empanada'sid sööma
ja me suutsime veenda teda elektriautot sleppi võtma.
Dave'il oli hea mõte reka taga laadida.
Sõiduki igas nurgas on iga ratta jaoks oma mootor.
Aga autot järele vedades
muudab see liikumise elektriks, mis läheb tagasi akusse.
Ja pukseerides piisab tunnist, et aku 80% täis laadida.
Meil on aku tühjenemas ja oleme siin kolkas.
See linn on viimane peatuspaik...
enne järgmist sihtpunkti, kuhu on 150 kilomeetrit.
Aku ei veaks meid sinna välja.
Me pole sellel reisil laadimisrütmi veel kätte saanud,
aga oskame akusid leidlikult kiiremini laadida,
et saaksime retkega jätkata. Ja nii on seda vahva teha.
Gracias, señor!
Autod on väga hästi hakkama saanud, sest veavad kogu meie filmimisvarustust
ja elektrisüsteemid on prototüübid.
Vaadake, kui palju lund. Issand jumal! Vaadake, kui palju.
Ewan kaob vahel auru sisse ära.
Ma mäletan, et sõitsin isaga lumes.
Me käisime mootorratastega Sierras sõitmas.
Tahoe järve lähedal.
Ja kui me Tahoe järve juurde jõudsime, siis oli seal lund.
Aga vähem kui siin.
Aga Harleyd on fantastilised. Nad peavad väga hästi vastu.
Teed on märjad, mitte jäised.
Siin-seal ka auklikud, aga tsiklid saavad hästi hakkama.
Mida me teeme? - See on uskumatu, mis?
Mida me teeme? Lähme tsiklitega lumme sõitma.
Jah. See on hullumeelne, eks? Me oleme 1250 meetri kõrgusel.
Olgu.
Lumiste Andide ületamine on hämmastav olnud.
Seda on olnud eriline filmida, aga väga lõbus on lihtsalt siin olla.
Tšiili on meile meeldinud.
See on erakordne olnud. Patagoonias on kõike.
Jah, saad pihta.
Olgu.
Üks hetk.
Oleme Andides vist mõnisada meetrit laskunud, lund pole ollagi.
Vaadake päikest. See vilgub puude vahelt.
Hea, et on soojem.
Tore, et täna pole nii jäiselt külm.
Niisiis, Argentina piiriületus.
See on nagu Patagoonia värav, aga meie hoopis lahkume Patagooniast.
Lõpuks läksime laagripaika.
Ewan McGregor? - Jah, Ewan. Jah.
Ewan? Oh issake! - Jah. Jah.
Ei või olla. - Jah. Charlie Boorman.
Mis su nimi on? - Martin.
Kust? - Poolast. Ma olen jalgrattur.
Kas sa sõidad lõunasse või põhja?
Põhja. Meil sai külmast ilmast siiber.
Enne teda ma ei sõitnud rattaga.
Jah. - Ma polnud rattur ega rändur.
SEIKLEJA
Üldse mitte. - Ei.
Mul oli nii tavaline elu.
Ma olin õpetaja, mul oli auto.
Ma ei tegelenud spordiga.
Kus te tutvusite? Vist... Türgis. - Türgis.
Väga väikeses linnas. Ma elan Türgis
ja nad nägid elu nii kitsalt.
Jah. - Väga kitsarinnaliselt.
Ma hakkasin rattaga ümber maailma sõitma.
Ma ei tahtnud, et ta läheb.
Ma mõtlesin ta silmadele. Ta ilusatele silmadele.
Aga sa loobusid õpetamisest. Mida su pere ja vanemad ütlesid?
Ma pakkisin seljakoti ja ütlesin:
"Ma lähen Istanbuli õpetajaks."
Ja ma ei öelnud neile.
Uskumatu, et sa oma vanematele ei rääkinud.
Räägime. - Jõuab. Tagasi jõudes räägite.
See paar tõstis mul tuju.
Meil kõigil on oma elu. Tuleb oma elu elada ja teha seda, mida parimaks pead.
Tugba oli küllalt vapper, et seda teha.
Ta murdis kodust välja ja on hämmastaval seiklusel koos mehega, keda armastab.
Nende armastuslugu oli nii tore.
Kui ta rääkis, et armus poisi sinistesse silmadesse,
lõi ta nägu särama. Issand, seda oli nii tore näha!
Ta oli nii väga armunud. See oli täiuslik.
See on hotell, aga suviti.
Me lootsime jääda, äkki süüa saada.
Olgu. - Ja magada. Aga ei saa?
Ei, vist mitte. - Olgu.
Me tungisime sisse. Seal oli see tore Solano oma tütrega.
Hotell pole veel avatud.
Nad ei tahtnud meid siia, mis?
Ei, küll saab. - Saaksime sisse küll.
Tulge, ma näitan. - Hästi.
Need pole valmis. Nad...
Pole lugu, magame magamiskottides. - Oo jaa.
Hästi. - Võib? Jah?
Tore. Gracias.
Fantastiline.
Hei, kass. Mida sa mu tsikli peal teed?
Võime süüa laagritoitu või lihtsalt neid.
Charley, seene või kanaga? - Mõlemad sobivad.
See on ehtne. Õige elu.
See on kuidagi uskumatult kauge koht, mis? - Jah.
Ärkan siin varahommikul.
Ja vaadake seda. See on lihtsalt...
kaunis.
Häda on selles, et siia on 148 kilomeetrit.
Selleks, et siia jõuda, peaksime laadima põhimõtteliselt...
päev otsa.
Pausid kohtade vahel, kuhu minna, on liiga pika vahega.
Seal on väike linn Las Lajas. Ja see on...
204 kilomeetrit.
Hiilgav oleks pisut kilomeetreid maha sõita.
Me tahame tempot tõsta ja läbisõitu suurendada.
Järgmise paari päevaga tahame sõita läbi Argentina loodeosa,
mööduda Las Lajasest ja sõita Barrancasesse,
kus hea õnne korral laagripaik leida.
Charley rääkis siinse omanikuga
ja pimesi põhja poole sõitmise asemel valime teise marsruudi,
mida me poleks kaardi järgi vaistlikult valinud.
See on kiirem, lühem ja tohutult looklev, kui siia mäkke viib, nii et lõbus sõita.
Looklesime ülesmäge.
Siin on...
Claudio von Planta, staaride droonipiloot.
Claudio on kaameramees, kes filmis kõiki meie reise.
Ja temal on bensiiniga Harley-Davidson.
Claudio, mis olukord meil siin on?
Mis see on?
Mida siia sisse pannakse? - See on tühi!
See muudab sõitmise keeruliseks, see sinu mootorratas.
Tähendab, ma ei tea, kas sa sarja kohta kirja said,
aga see on elektritsiklite jaoks.
Meie tsiklitega saab veel palju kilomeetreid sõita. Mis siin kirjas on?
78 kilomeetrit.
Ja meil on kütusega raskusi.
Claudio, ära pahanda, aga sõidaksime edasi.
Meil on elektrit piisavalt, aga Claudiol võib bensiin otsa saada.
Pentsik.
80 KM LÕUNA POOL
Esimest korda läks auto katki. Ja see juhtus täielikus pärapõrgus.
Ma olen Park-režiimis. Muidu ei saa Drive'i panna.
Pane neutraalseks ja... - Ma ei pääse kuskile.
Dave'i auto pidurid kiilusid kinni
ja on nüüd püsivalt lukus.
Ratas ei liigu ja me ei pääse kuskile.
No ei tule maha. - Kuuleme jah.
Proovin kruvikeerajaga.
Pääsed ligi? - Ei.
See on Zapala, daamid ja härrad. See on Zapala.
Mingi kütusekriis. Vaadake, kui pikas sabas kütust oodatakse.
Jällegi on irooniline, et me jääme toppama,
sest ootame Claudio bensiini, mitte meie elektri taga.
Päris naljakas.
Vaadake, siin on näha, et... alles toodi kütust.
Linna bensiinijaamades sai kütus otsa.
Ja siin on saba, nagu näete. See ulatub siia välja.
See naine kõige ees on viis tundi kütust oodanud.
Tere tulemast Zapalasse!
Me kas ootame ja võtame kütust
või jääme linna ja ootame homseni, et paanika läbi saaks.
Me oleme kimbatuses ega tea, mida teha.
Oodake, enne kui midagi teete.
Mida sa teha tahad? Surume seda maha, et ratas jälle pöörleks.
Ma tean, et see tuleb korda teha, aga proovime enne elektrooniliselt.
See on prototüüp, mitte tootmisliini auto. Ilmselt vajab toibumisaega.
Loodetavasti aitab auto arvuti taaskäivitamine
piduri maha võtta.
Ma küsisin mehelt, kes mulle laadija andis, mis...
mis toimub, aga ta ütles, et siin on alati nii. Alati on nõnda.
Meie arust on alati nii, et sõidad suvalisse bensukasse ja seal on bensiini.
Ei pea üldse mõtlema. Aga mujal maailmas pole nii, näiteks siin.
Me kuulsime pisut selle kohta, kui inimestega raskustest rääkisime.
Paljudel pole taskus raha ega külmikus süüa.
Ega bensiinijaamas bensiini.
Ma nägin just mopeediga meest, kes täitis väikese kanistri.
Ma jooksin Claudio kanistriga ligi ja nad olid nõus seda minuga jagama.
Ma lisasin selle tema arvele ja maksin neile 200.
Nüüd on meil kanistri jagu kütust.
Kas sa võtsid jäätise ka? - Jah, sõin jäätist.
Minult ei küsinud.
Minult ta ka ei küsinud, kas meie tahame jäätist.
Paak on täis.
Oleme valmis startima. Nii, Las Lajases näeme.
Tahan korralikult taaskäivitada.
Dave, aga kui võtta maha...
Tõmba kaks lülitit 45 sekundiks maha, äkki see aitab.
Noh, kullake. Tee seda.
Roheline.
Võib sõita.
Korras.
Empanada'd, me tuleme.
Aitäh kõigile. Tundub, et veereb ilusti.
Poisid on meist nüüd pikalt ees, aga vähemasti oleme teel tagasi.
Milline päev! Täna sõitsime 221,4 kilomeetrit
ja meil on veel 16 kilti järel, seega kokku 237 kilomeetrit.
Sooja ilmaga töötavad tsiklid igal juhul paremini.
Ja me võime julgelt öelda, et sõidame ilma laadimata 210 kilti.
Päris hea, 210 kilti. Lõuna pool külma ilmaga polnud lootustki.
Nii et paar viimast päeva on olukorda muutnud.
ÜHENDA LAHTI, ET SÕITA 9% 17 KM
Ilm on ilus, tuleb soe päev.
Täna pole sooje rõivaid vaja. Teksad, T-särk, tavalised sokid.
Villased rõivad võib nüüd sisse pakkida.
Võibolla reisi lõpuni. Kes teab? Pole aimugi.
Eks näis. Aga praegu
aitäh teenistuse eest, villased rõivad. Aitäh teenistuste eest.
Soojema ilmaga saab ka tempot tõsta.
Nüüd on aega peatuda ja inimestega kohtuda.
"Ma olen maputše kogukonna järeltulija."
Maputše? Mapuche? Mapuhhe?
Maputše. - Maputše.
RESTORANIPIDAJA
"Maputše keele kõnelejana olen maputše kogukonna järeltulija."
Väga tore. Kui tore on tutvuda.
Mul oli isaga ühine unistus.
Kolme aasta eest tegi isa pakkumise,
et tema lapselapsed ei peaks abirahast elama.
"Koos minu abikaasaga hakkasid nad pereprojektiga
müüma toitu ja kodus küpsetatud saia, kõike, mis on kodus tehtud."
Tundub, et siinkandis on väga keeruline ennast ära elatada.
Nii et lugu nendest inimestest siin on tohutu edulugu, eks?
Jah, hämmastav. Me pole linnas just palju selliseid kohti näinud.
Nad on matšu hõimust.
Nood elasid siin 600.-500. aastal eKr.
Ma lugesin, et neid oli ka Tšiilis palju, ja neid koheldi halvasti.
Me võime eespool ühte hõimu külastada.
Me otsime üles linnakese, kus elavad maputšed.
Maputše põliselanikud on siin ligi kolm sajandit elanud.
19. sajandil võtsid Hispaania anastajad üle nende eduka veise- ja soolaäri.
Kogukond vaesus ja pole sellest ikka toibunud.
Me oleme linnas, kus elavad maputšed.
Jah, see on väga... tundub, et väga hästi korraldatud, mis?
Hea kogukond. Tugev.
See seal on vist linnavalitsus.
Hola. - Hola.
Mina olen Samuel.
Samuel. - Samuel.
Samuel, mina olen Charley.
Ewan. - Ewan. Väga meeldiv.
Kas kooli saab sisse? Jah? - Si.
Buenos días. - Buenos días.
Vaadake, kui tore.
Lapsed on vist teinud kõik need, mis seal ripuvad. Siin on ilus.
Buenos días. - Hola.
ÕPETAJA
Olen Ewan. - Charley.
Nii tore ja rõõmus koht. Seinad on nii värvilised.
Fantastiline. - Eks ole tore?
Kuidas on "lapsed"? Kui palju neid on? - Niños.
64.
Kakskeelne kool. Hispaania ja maputše. Mapudunguni.
Kuidas on buenos días maputše keeles?
Marr marri, pichiqueche.
Marr marri on "hommikust", pichiqueche on "lapsed".
Marr marri...
"Pi-chi-que-que-che".
"Che". See tähendab "kuidas läheb?".
Kooli tunne. Oleme õiges kohas.
Oled hea õpetaja. Me õpime midagi. Jah.
Nii tore.
Gracias. Suur tänu.
Aitäh näitamast. - Head reisi.
Nägemist. - Head teed.
Nendel reisidel on tore
teisi kultuure tundma õppida ja näha, kuidas tavasid säilitatakse.
See tore mees naeratab.
Tal kukkusid prillid maha, Claudio astus need kogemata puruks.
Tema meid ei unusta. - Ei.
Ta on tore, kuigi lõhkusime ära. - Need on tal ilmselt igavesti olnud.
Hästi...
Sulle. Me tahaksime...
Ei, ei, ei. - Palun. Prillide eest.
Õnnetus ei hüüa tulles. Lihtsalt juhtub.
Hinged, keda sedasi reisil kohtad, teevad südame soojaks.
See on Chos Malal, mis tähendab maputše keeles "kollast kivi"
siinsete mägede järgi.
Tule-tule.
Buenos días. Hola. - Buenos días, Atilio. Hola.
Mina olen Ewan. Charley.
Väga meeldiv.
MUUSIK
Ta on laulja ja aretab chivito'sid.
Kitsi? - Jah, kitsi.
Kas ta kirjutab laule just gautšodele? Ratsakarjastele?
Sest imetlen tohutult
kohalike tarkust ja nupukust.
Kas ta laulaks meile midagi? Kohe praegu?
Jah, rõõmuga.
Virsikukonservist
Looduslikud virsikud
Nagu hea muulaajaja
Tegin matetee jaoks pudelkõrvitsa
Et tõsta koorem hobuse seljast
Ja puhata jalga siin
Ja pudelkõrvitsaga
Istun ja naudin matet
Palun Jumalat ja Maarjat
Et nad mind saadaksid
Et mul kotis alati oleks
Maisi, sinki ja saia
Pisut tubakat
Ja matet kõrvale
Cómo estás?
Pisut tubakat
Ja matet kõrvale
Päike paistab.
Ilm on soojem. Loodetavasti oleme järgmisel lõigul ka valmis pisut telkima.
Jubedalt tahaks telgis magada.
Jubedalt tahaks laagrisse lüüa. Laagrit tahaks.
Me jõudsime laagripaika.
Ma ei tea, kas kujutasime siia sõites just sellist laagrit ette.
See on hoov, kus hoitakse ehitusmaterjale.
Ja nad panid laagriplatsi sildi üles.
Sellel reisil pole ma veel telki lahti teinud.
Välja. Sellega on kombes.
Unustasin juba telkimisrõõmud.
Kuidas edeneb, Charley? - Jah, edeneb tegelikult ju hästi.
Said juba püsti? Issand. - Ma ei tahtnud midagi öelda.
Charley on marus.
Mis see on?
Ewan, ma olen hädas. - Miks?
Ma ei tea, mida teha.
Võimatu, et see on kaheinimesetelk.
See on tilluke. Või panin valesti kokku.
Ei, aga need vaiad käivad välja. Sikuta sealt.
No vaata. Kaheinimesetelk.
See on kahele? - Jah.
Pole kõige hullem.
Mulle meeldis eile telgis magada, vahva oli.
Hea tunne, et tsiklil on kõik, mida vaja.
Raske uskuda, et olime läbi külmunud.
Nüüd küpseme kõrbes.
Täna sõidame kõrbes 210 kilomeetrit Malargüesse.
See on üksildane paik, ainult üks linn jääb teele.
Loodetavasti piisab ühest laadimisest.
Vastasel korral peame veetma öö kõrbes, kus on siis miinuskraadid.
Issand, kui karm on siin elada. Nii tühi ja kuiv.
See ilus talu oleks võinud ka sadade aastate eest selline olla.
See oli iidne eluviis.
Loodetavasti sild kannab.
Mulle ei meeldi kõrgused.
Ma ei tea, kuidas teie, aga alati, kui nii teen...
tahaksin hüpata. Alla karata.
Malargüesse on veel pikk maa.
See võõrastemaja on esimene koht üle hulga aja. Loodetavasti saab laadida.
Tere, mina olen Luz. Tema on Enzo.
Luz ja Enzo. - Lähme sinna?
Kas võib?
Tulge sisse. Jah. - Minge sisse.
Väga lahe. See on ilus koht.
Uskumatu, mis? - Küüslaugukivi. Vaata.
Vaata. - Need olete teie.
Söega. - Söejoonistus. Tore.
Vaata seda pinki.
Enda tehtud. - Kõik on...
Kõik on enda tehtud. - Nagu meil.
Aga näevad uhkemad välja. - Nagu sinu pingid. Istume ja...
Puhkame. Ja joome õlut. - Ja joome õlut.
Me ehitame kõike kestlikult.
Hiilgav.
Sinu loodud? Jah. Hämmastav. - Uskumatu.
Näita veel. Kas võib vaadata?
Päikesepaneelid. - Täpselt.
Vaadake, autoakud. Nii hämmastav.
Vaadake seda. See on tuttav pilt.
8000 vatti.
Väga nutikas. Ewanil on samasugune.
Ja see polegi nii keeruline.
Mina ise seda ei ehitaks, aga asjatundja jaoks pole mingi vaev.
Päeval saame kogu energia päikesepaneelidest.
Öösel on tuul. Päeval on aga päike.
Ideaalne on need ühendada.
See on tulevik. See on tõesti tulevik.
Neil polnud elektrivõrku, nagu arvasime.
Me arvasime, et nende süsteemis ei saaks tsikleid täis laadida.
Me otsustasime edasi liikuda, et järgmisse linna jõuda.
Häda on selles, et need linnad on nii eraldatud.
See tee on konte väristav.
Ja aeg-ajalt läheb esiratas sügavamasse kruusa,
nii et süda jõnksatab sees.
Jumal tänatud, et jõudsime. See oli karm tee.
Laadisime tsikleid paari tunni jagu
ja otsustasime edasi minna.
Malargüesse on 50 kilomeetrit ja kell on juba palju.
Me ei taha ööseks siia jääda, juba ongi külm.
Tuul on vastu, Charley. See kurnab pisut mu akut.
Vaata, kui palju kümne minutiga kulub. Pole ju palju jäänud.
Ma ei jõua vist kohale. Mingil hetkel ei jõua enam tagasi
ja sinna ka mitte, siis jään teele.
Vaata.
Siin on elektriliinid.
Tulevad sealt. Ei tea, võib ju küsida.
Me peame tsikleid laadima. Nägime väikest talu ja pöörasime sisse.
Jah, olgu.
Ei näita täitumise aega. See pole hea märk.
Kas sinu oma muutus? - 42 tundi.
Jah, ei toimi.
Voolutugevus siin... on lihtsalt liiga väike.
Gracias. Ciao.
Gracias.
Mis teha.
Me ei jõua kohale, seega pöörame tagasi Bardas Blancasesse.
Ma unistasin, et jõuame sinna linna,
kus on soe dušš, wifi...
Ma ei mäleta, kuidas see käib.
Kaotasin täna jälle päikeseprillid. Võibolla jätsin sinna farmi.
Aga sel juhul sai see poiss endale päikeseprillid, lahe.
See väike poiss, kes aknast vaatas.
Magasin öösel halvasti, rekad tuhisesid mööda,
aga igatahes tõusin nüüd. Kell on 6.45.
Vaatame, kas tsiklid on täis.
99%.
See on laadimistants
See on laadimiskeerutus
See on laadimistants See on laadimiskeerutus
See on vist kõigi nende hoonete septik.
Ma kõndisin sealt mööda, kui tsiklite juures käisin, ja see...
Seda haisu ma tundsingi. Septik on seal...
ja see on minu telk. Septik.
Telk.
Taas teele. Mulle meeldib telkida, aga on aeg edasi liikuda.
Kas 55 sobib sulle? - Jah, 55 on hea.
Me sõidame San Juani ja siis Villa Unioni linna,
misjärel üritame reisi suurimat läbisõitu,
320 km Beléni linna, mis tähistaks peaaegu Argentina teekonna lõppu.
Päike paistab. Kui veab, suurendame läbisõitu.
Eile pöörasime vist siin ümber.
Siin sain ma aru, et me ei jõua kohale.
Ja...
võimalik, et ma jätsin päikeseprillid siia.
Vaatame, kas näen neid vedelemas.
Mida sa otsid?
Oma prille?
Ei või olla... Ei!
Ei!
Äge! - Oh sa poiss, kõva sõna!
Poisist on kahju, aga ikkagi. - See on võrratu.
Olgu. Vinge.
Kurat võtaks.
See on päris tontlik.
Vau!
Vapustav. Kedagi teist pole.
Siin on kindlasti mõni James Bondi film tehtud. Siin on tunnel ja...
James Bond. - James Bond. Ja kõik see. Vaadake.
Härra Bond. - See on nii James Bondi moodi.
Hämmastav tamm.
Mulle meenus, et kui mu isa teismeline oli,
nii 17- või 18-aastane, siis ta ehitas Crieffi tammi.
See on minu kodukandis, Šotimaal Crieffi linnas.
Mõtlen seda vaadates, milline ettevõtmine.
Milline hämmastav saavutus on selline asi luua.
Uskumatu, mille saavutada võime.
Oleme jälle teel.
Täna püüame siis 320 kilti sõita ja Beléni jõuda.
Vaatame, kuidas läheb, mees. See on seiklus.
Naljakas. Siin on päris künklik.
Päris hea tunne on sõita.
Vaimselt tunnen ennast väga hästi.
See on äge. Tegelikult unelmate mootorrattatee.
Me hakkame nüüd orust välja sõitma.
Võime üritada siin laadida. Tundub, et seal on elektripood.
Mis su nimi on?
Vanessa. - Vanessa.
Väga meeldiv, Vanessa.
Hola. - Hola.
Tere. - Kuidas läheb?
Väga meeldiv.
See olukord on tore, sest me jõudsime kohale
ja arvasime, et see on vist stereopood.
Nagu oleks see koht, kus autodesse makke paigaldatakse.
Arvasime, et siin on elektrit, ja sõitsime sisse.
Ja selgub, et see on nende garaaž. Taga on nende maja.
See pole mingi stereopood, aga nad lasid laadida. Pakkusid lõunat.
Hea nali. Ja me olime võhivõõrad.
Püha jumal. Kolm täielikku võõrast sõitsid treppi,
lüpsavad nende elektrit ja söövad nende toitu.
Söövad toitu.
"Saar". - Ta sai mulle jälile.
Poolenisti tundis ära, poolenisti mitte.
Jah? - Ta ei usalda oma vaistu.
Usalda vaistu.
Rakenda oma tunnetust. Kasuta Jõudu.
Ta sai jälile.
Mulle jääb selle riigi puhul alati meelde,
alati jäävad meelde siinsed inimesed.
Lihtsalt hämmastavad inimesed. Hämmastavad.
Sõbralikud, on valmis kõike tegema, avavad uksi.
Keegi pole millestki keeldunud. See on väga lahe kant.
Kahju on lahkuda.
Me oleme sõitnud 157,4 kilomeetrit.
Päris hea.
Jah, hetkel läheb kõik just nii, nagu soovisime.
Kas jõuame varsti?
Kui päevas 300 kilti sõita, tuleb pimedas liigelda.
Tänavavalgustus. Tänavavalgustus! Belén.
Kohal.
Suur rõõm on olla Belénis.
Jah.
Me oleme täna 346 kilomeetrit läbi sõitnud.
See oli erakordne päev.
Jah, vägev päev.
Hästi tehtud, Charley.
Jah, saime hakkama.
Ma naudin selle tundmatust. Et kohtume juhuslike inimestega,
oleme juhuslikes kohtades. Seni on imeline olnud.
Charley.
Hämmastav oli läbida Patagoonia ja Argentina tasandikud.
Suur privileeg oli seda näha. Hämmastav koht, kus olla ja sõita.
Aga nüüd ootab uus väljakutse. Me tõuseme Andide suurtesse kõrgustesse
ja kogeme kõrguste tõelisi ohte.
Tõlkinud Janno Buschmann