Vi skal køre 21.000 kilometer gennem 13 lande.
Fra Ushuaia, ind og ud af Argentina og Chile, til Atacamaørkenen,
videre til La Paz, før vi krydser Titicacasøen,
gennem Andesbjergene til Colombia, videre til Panama,
gennem Mellemamerika og Mexico med ankomst i Los Angeles efter 100 dage.
INSTRUKTØR OG PRODUCENT
Vi udstyrer dem med kameraer,
og de får kameraer med mikrofoner på hjelmene,
så de kan filme sig selv.
Er det en vej? Du godeste!
INSTRUKTØR OG PRODUCENT
De får følge
af kameramanden Claudio.
Russ og jeg følger efter i to elektriske pickupper
sammen med kameramændene Jimmy,
Anthony og Taylor, som også hjælper med logistikken.
Vi filmer dem fra bilerne
og møder dem ved grænserne,
men derudover er de på egen hånd.
19.000 KILOMETER TIL LOS ANGELES
Vi er på ind i Chile, hvor vi skal videre op i Andesbjergene.
Får.
Hold da op. Der må være hundredvis af får.
De har allesammen bæ i bagenden.
Får er fine.
I de mindste er de pæne.
Det føles godt nu.
De første ti dage var hårde.
Motorcyklernes elektriske dele voldte os problemer.
I går var vi tæt på at give op.
Men i dag kører det bare.
Vi fandt ud af, at kulden påvirker motorcyklerne.
Batterier er lidt ligesom mennesker.
De fungerer perfekt ved 37 grader.
Tænk, hvis vi kunne køre op til 240 kilometer på én ladning.
Det ville være fantastisk.
Vi har kørt over 1.600 kilometer
fra Ushuaia til Perito Moreno.
Nu krydser vi grænsen til Chile og kører over Andesbjergene til Chaitén,
før vi skal med færgen til Puerto Montt.
Nu, hvor motorcyklerne virker, kan vi slappe af
og møde de lokale, hvilket er formålet med turen.
Hej, mit navn er Ewan.
Hej.
Benjamin?
Og dans!
Kom så, lad mig se, hvad I kan.
Sådan. Flot.
Og floss!
Flot!
Jeg har spillet trommer.
-Er det rigtig? -Rockbands og sådan.
Altså, vores rockband.
Sådan!
-Ses! -Ses!
Så er vi her. Paso Internacional.
Den flotteste grænseovergang, jeg har set.
GRÆNSEN MELLEM ARGENTINA OG CHILE
Så er vi i Chile, og det er spektakulært.
Sikke et landskab.
Der er bjergene og søen.
Det er magisk.
Nu bliver det interessant.
Jeg elsker Chile, og min familie har rødder her.
Min tiptipoldefar tog til Chile for at være med til at bygge jernbanen.
Han var ingeniør.
Så der er en lille chilensk sprække
i min ellers fuldstændig skotske slægt.
Det er uafhængighedsuge, hvilket markerer frigørelsen fra Spanien,
og derfor flager de.
Folk går på ferie i begyndelsen af foråret,
så der er gang i den i denne uge.
I 1818 smed chilenerne spanierne på porten efter 300 år under spansk styre.
Siden da har de fejret deres uafhængighed den første uge i september.
Et godt tidspunkt at være her.
Der står...
Gid jeg kunne spansk, men må vi parkere vores...
Lad os prøve.
-Der er lukket. -Er der lukket?
Dårlig start.
Det er på grund af ferien.
Alt er lukket.
Der er nogen, der sidder og spiser.
Ja, men døren er låst.
Nu kommer der en.
-Hej -Hej.
Ring på klokken.
Selvfølgelig.
-Lækkert. -Tak.
Der er vores salat.
Og chimichurri.
-Chimichurri? -Ja.
Ja.
Tak.
Mange tak.
-Jeg er vild med den lidt undselige salat. -Ja.
Vi spiser den nok ikke.
Der er nok.
Fantastisk. Er det lam?
Jeg aner det ikke.
-Det er kød. -Er det kød? Det er kød.
Jeg ved det ikke. Min mund brænder
på grund af al den chimichurri. Jeg kan ikke smage det.
Det rammer pludselig. Næsen begynder at løbe...
Jeg er hele tiden sådan... Jeg prøver at køle tungen ned.
Jeg har prøvet... Åh gud, der er mere på vej.
-Vi får mere. -Tak.
Det brænder.
Det er smukt i dag.
Det var det her, jeg havde drømt om.
Det er den mest fantastiske vej, jeg nogensinde har kørt motorcykel på,
ud over dem i Skotland.
Det er ren paradis!
Jeg fik for meget chimichurri til frokost.
DAGBOG
Nu betaler jeg prisen.
Du godeste.
Det styrter ned.
Hør.
Det er morsomt.
Vi skal afsted med båden i morgen,
og det vil bare ikke...
Åh gud.
Hvordan har du det, Ewan?
Jeg...
Det vil jeg ikke sige.
Jeg vil filme det her.
Det her fine look.
Hvad er der galt med det?
-Er det flot? -Det er flot, men...
Sidder håret?
-Bedstemorlooket. -Bedstemorlooket.
Jeg fryser.
Det er vores første regnvejr,
og vi kører på jordveje, hvilket burde være fantastisk.
Jeg er drivvåd.
Lige i øjet. Forfærdeligt.
Undskyld, jeg griner. Det var sjovt.
Jeg glemte min hjelm udenfor,
og skummet hernede er blevet vådt,
så når jeg kører, dugger den til,
-selvom den har... -Undskyld mig.
-Selvom den har dobbelt... -Undskyld mig.
-Selvom den har dobbelt... -Jeg skal forbi.
Selvom den har dobbelt glas...
Du kan prøve en 360 en dag,
-hvis du har lyst til det. -Hvad?
Hvad sagde du?
Jeg prøver at undgå, at den dugger.
-Jeg så School of Rock med Jack Black. -Javel.
Og han gør sådan her.
Det er altså ikke rock 'n' roll, men det er sejt, når han gør det.
Er der nogen, der kan få styr på det der?
Det skal ikke ligge der i regnen.
-Tak, Ewan. -Det har vi folk til.
Tilkald opladerfolkene.
Kan de komme forbi makeuppen?
-Pas. -De sidder fast.
Der er mad, makeup, kostumer og dernæst opladning, så...
Hvem ved?
Vi er kørt afsted mod færgen.
Det er begyndt at regne igen.
Det er svært at køre i regnen. Dårlig sigtbarhed.
Og farten er lav,
hvilket er skidt, når man skal nå en færge.
Bremsen hænger. Bolten har løsnet sig.
Jeg kunne være blevet smidt af, hvis jeg fik fat i den.
Jeg binder den fast med en kabelbinder.
Sådan her.
Jeg bruger ellers sjældent bremsen.
Sådan.
Lad os skynde os at komme afsted.
Færgen sejler én gang om dagen,
så man har kun én chance.
Ellers må man vente til næste dag, og det har vi ikke tid til.
Der er den.
Wow.
Smukt.
Det var en våd og blæsende tur.
Det meste af vejen tænkte jeg, "Er vi der snart?"
Der er begrænsende muligheder for at lade motorcyklerne,
så vi tager færgen. Den sejler gennem Ancudbugten,
og turen til Puerto Montt tager cirka ni timer.
Man skal trykke to gange.
Det stod der ikke i manualen.
-Altså... -Medmindre jeg læste forkert.
Du har slet ikke læst den.
Det er problemet. Ikke, at du ikke...
Du har bare ikke læste manualen.
Det er som et ægteskab, der varer tre måneder.
Måske skal vi finde en parterapeut i Peru.
Få lidt hjælp til parforholdet.
Når du siger...
...tingene på den måde, sårer det mig.
-Det får dig til at føle... -Jeg føler...
Du ved...
At vi ikke taler nok sammen, og at du ikke siger, hvordan du har det.
Okay. Jeg forstår.
Det skal jeg nok huske.
Og jeg vil tænke over det, hvis jeg får lyst til at sige noget.
Og forsøge at undgå det, for du skal ikke have det sådan.
-Okay. -Og når du siger noget,
føler jeg mig...
...ikke værdsat.
Jeg føler mig ikke værdsat.
-Og så... -Aldrig.
Du er bestemt værdsat.
Hver morgen, når vi skal have morgenmad,
og du er der, bliver jeg så glad.
Det gør jeg også.
Sådan. Det var bedre, ikke?
-Det bliver 5.000 dollars, tak. -Ja.
Tusind tak.
-Det er her. -Det er uafhængighedsdag.
-Her? -Ja.
Vi har hørt, at der er en uafhængighedsfest
på en parkeringsplads i centrum af Puerto Montt.
Perfekt.
De har vist bare sat telte op
og sat noget musik på.
Der bliver festet igennem.
Hej. Hvordan gå det?
-Hvad? -Ewan. Rart at møde dig.
Hvad hedder du?
Ewan.
-Ewan? -Ewan.
-Ewan?
-Ewan. -Rart at møde dig.
Der blev danset, og der var nogle meget fulde mennesker,
men på en venlig måde. De var ikke aggressive.
Det er som candy floss med hård alkohol.
Men i vand.
Med is.
Det er den sydamerikanske empanada, som er baseret på...
...den skotske tærte.
Åh gud.
Farvel, piger!
Det var sjovt. Jeg morede mig.
Det er specielt at være i Chile på denne tid af året.
I dag krydser vi grænsen til Argentina
og kører til Aluminé.
Det er et ingenmandsland mellem den chilenske og argentinske grænse.
Vi kører længere og længere op.
Det tærer på batteriet.
Vi er væk fra civilisationen, og batteriet er lavt.
Jeg vil spørge ham her...
LOKAL PRODUCER
-Ja? -...om han vil smide anhængeren
og trække os et kvarter frem og tilbage.
-Er det i orden? -Okay.
Tak.
Jeg er klar, når han er klar.
Batteriet lader hurtigt op, når bilen bliver trukket.
Det er en smart måde at få os tilbage på vejen på.
Fyren holdt ind for at få frokost,
og vi fik ham overtalt til at trække en elektrisk bil.
Det er en god idé at lade batteriet op på denne måde.
Der er en motor i hvert hjørne af bilen,
som normalt får hjulene til at køre.
Men når man trækker bilen,
bliver der dannet strøm, som går direkte til batteriet.
Ved at trække bilen kan vi få batteriet op på 80 procent på en time.
Vi mangler batteri, og vi er langt ude på landet.
Byen her er sidste stop...
...inden destinationen, som ligger 150 kilometer herfra,
og vi har ikke strøm til den tur.
Vi har ikke helt fundet opladningsrytmen,
men vi finder på kreative metoder til at få strøm på hurtigt,
så vi kan fortsætte ekspeditionen. Og det er en sjov måde at gøre det på.
Tak!
Bilerne har klaret det godt,
på trods af at de er fyldt med optageudstyr,
og det elektriske udstyr er prototyper.
Se lige al den sne. Du milde!
Hvor er det vildt.
Ewan forsvinder helt af syne på grund af al den damp.
Jeg husker, at min far og jeg kørte i sne.
Vi var på motorcykeltur i Sierra Nevada.
I nærheden af Lake Tahoe.
Der var sne, da vi kom op til Lake Tahoe.
Men ikke så meget som her.
Men Harleyerne klarer det fantastisk.
Vejene er våde, ikke isglatte.
Der er lidt huller hist og her, men det er intet problem for mc'erne.
-Hvad har vi gang i? -Fantastisk, ikke?
Hvad laver vi?
Lad os køre en tur i sneen.
Ja, det er det glade vanvid. Vi er i 1200 meters højde.
Okay.
Det har været fantastisk at krydse Andes i snevejr,
og det har været noget særligt at filme.
Men det har også været sjovt at være her.
Vi er vilde med Chile.
Det har været prægtigt. Patagonien har alt.
Jeg rammer dig.
Okay.
Vent lidt.
Vi er kørt længere ned i dalen,
så der er næsten ingen sne.
Se solen. Den viser sig bag træerne.
Skønt med lidt varme.
Det er rart, at det ikke er så koldt.
Så krydser vi grænsen til Argentina.
Det er en port til Patagonien,
men vi er på vej væk fra Patagonien.
Vi ankom til en teltplads.
-Ewan McGregor? -Ja. Ewan.
-Ewan? Du godeste! -Ja.
-Det er løgn. -Ja. Charley Boorman.
-Hvad hedder du? -Martin.
-Hvor er du fra? -Polen. Jeg er på cykel.
Hvor er du på vej hen? Syd? Nord?
Nord. Vi blev trætte af kulden.
Jeg cyklede ikke, før jeg mødte ham.
-Nej. -Jeg rejste ikke.
EVENTYRER
-Ingenting. -Nej.
Jeg havde et helt normalt liv.
Jeg var lærer. Jeg havde en bil.
Jeg dyrkede heller ikke sport.
Hvor mødtes i? Var det i...
-Tyrkiet. -Tyrkiet.
Jeg kommer fra en lille by i Tyrkiet,
hvor man ser sådan her på livet.
-Ja. -Meget snæversynet.
Jeg skulle på en jordomrejse på cykel.
Jeg ville have, at han skulle blive.
Jeg tænkte på hans øjne.
Hans smukke øjne.
Men du sagde dit job op.
Hvad sagde din familie til det?
Jeg pakkede min rygsæk og sagde:
"Jeg vil være lærer i Istanbul."
Jeg løj.
Hold da op. Du fortalte det simpelthen ikke.
-Det gør vi. -Snart.
-Sig det, når I kommer hjem. -Ja.
Parret fik mig i bedre humør.
Vi har hver vores liv,
og vi skal leve det og gøre, hvad vi finder bedst.
Hun havde modet til at gøre det.
Hun brød ud og er sammen med en mand, hun elsker,
på et fantastisk eventyr.
Det var en skøn kærlighedshistorie.
Når hun taler om, at hun blev forelsket i hans blå øjne,
lyser hun helt op. Det var skønt at se.
Hun var så forelsket. Det var perfekt.
Hotellet er kun åbent om sommeren.
Vi håbede, vi kunne blive her og få noget mad...
-Ja? -...og lidt søvn, men det er ikke muligt?
-Nej, desværre. -Okay.
Vi blev mødt af en venlig kvinde,
Solano, og hendes datter.
De har ikke åbent endnu.
Jeg tror ikke, de vil have os her.
-Jo, det er fint. -Jeg tror, vi kan overtale dem.
-Følg med. -Okay.
De er ikke klar. De er...
Det er fint, vi har vores soveposer.
-Ja. -Ja.
-Okay. -Er det i orden?
Skønt. Tak.
Fantastisk.
Hej kat.
Hvad laver du på min motorcykel?
Vi kan spise vores forsyninger eller de her.
Charley, svampe eller kylling?
Jeg er ligeglad.
Det her er livet.
Det er meget afsides her, ikke?
Ja.
Jeg er lige vågnet her tidligt om morgenen.
Og se lige her. Det er bare...
...smukt.
Problemet er, at der er 148 kilometer hertil.
Og hvis vi så skal herop, skal vi lade...
...hele dagen.
Der er lidt langt mellem pauserne på vej til destinationen.
Der er en lille by der. La Lajas. Den er...
...to hundrede og fire km herfra.
Vi vil gerne tilbagelægge nogle kilometer.
Vi vil gerne øge det daglige antal kilometer.
De næste par dage vil vi køre gennem det nordvestlige Argentina,
gennem Las Lajas og derfra til Barrancas,
og forhåbentlig finde et sted at slå lejr.
Charley forhørte sig hos ejeren af stedet,
og i stedet for bare at køre nordpå, tager vi en anden rute,
som vi aldrig havde valgt, hvis vi kun benyttede os af kortet.
Den er hurtigere, kortere, og der er en masse hårnålesving
på vejen op, så det bliver sjovt.
Gennem alle svingene.
Og her har vi...
...Claudio von Planta, dronepilot for berømtheder.
Claudio har filmet alle vores ture.
Han kører på en benzindrevet Harley-Davidson.
Claudio, hvad sker der her?
Hvad er det?
-Hvad er den til? -Den...
Den er tom!
Den volder vist en del problemer, den motorcykel.
Jeg ved ikke, om du kender konceptet,
men vi bruger elektriske motorer.
Vi har stadig masser af kilometer i tanken.
Hvad står der?
Otteoghalvfjerds kilometer.
Vi er ved at løbe tør for brændstof.
Hvis det er fint med dig, vil vi gerne videre, Claudio.
Vi har masser af strøm på batteriet, men Claudio går snart tør.
Bizart.
81 KILOMETER MOD SYD
Det er første gang, bilen bryder sammen,
og vi er ude midt i ingenting.
Den er i parkering. Ellers kan jeg ikke få den igear.
Sæt den i frigear, og...
Det kan jeg ikke.
Bremserne sidder fast i Daves bil,
så de er permanent aktiveret.
Hjulet kan ikke dreje, så vi sidder fast.
De vil ikke give slip.
Vi kan høre det.
Ræk mig skruetrækkeren.
-Virker det? -Nej.
Så er vi i Zapala.
Der er brændstofkrise.
Se, hvor mange der holder i kø til tanken.
Det ironiske er, at vi bliver forsinkede,
fordi Claudio skal tanke op, ikke fordi vi mangler strøm.
Det er lidt sjovt.
Som I kan se, har de lige fået leveret brændstof.
Alle tankstationerne er løbet tør for brændstof.
Der er kø, og man kan se,
at den går helt derned.
Kvinden her har ventet i fem timer.
Velkommen til Zapala!
Enten venter vi her og tanker op,
eller også bliver vi i byen til i morgen,
hvor panikken er drevet over.
Vi ved ikke, hvad vi skal gøre.
Vent lidt, før I gør noget.
Hvad vil du gøre? Vi tvinger den ud,
så den kan rotere igen.
Jeg ved, den skal ordnes, men kan vi prøve at gøre det elektronisk først?
Vi ved begge, at hun er en prototype.
Hun virker nok om lidt.
Vi håber, at hvis vi genstarter bilens computer,
vil bremsen slippe.
Jeg spurgte fyren, hvad...
...hvad der sker, og han siger, at det altid er sådan her.
Sådan er det altid.
Vi tager det for givet,
at man altid kan køre ind og tanke benzin.
Vi tænker ikke over det. Men andre steder,
som her, er det ikke så nemt.
Vi har hørt om det før, når folk har talt om, hvordan det er her.
Folk har hverken penge på lommen eller mad i køleskabet.
Eller benzin på tankstationerne.
Jeg så en fyr på en knallert fylde en lille dunk op,
så jeg løb derover med Claudios dunk
og fik lidt benzin af dem.
Så det blev lagt oven i hans regning, og så gav jeg ham de 200.
Så nu har han en dunk benzin.
Fik du også en is?
Jeg fik en is.
Han spurgte ikke mig.
Han spurgte heller ikke mig, om jeg ville have en is.
Nu har vi benzin.
Vi er klar til at køre. Okay. Ses i Las Lajas.
Jeg vil lige genstarte ordentligt.
Dave, prøv at trykke på...
Hold dem nede i 45 sekunder for at se, om det virker.
Kom så.
Kom nu.
Grøn.
Den er i kør.
Det virker.
Empanadaer, nu kommer vi.
Tak, folkens. Vi er på vej igen.
Drengene er langt foran os nu,
men vi er tilbage på vejen.
Sikke en dag. Vi har kørt 221 kilometer,
og vi har 16 kilometer i tanken. Det giver 236 kilometer.
Motorcyklerne virker bedre i varmen.
Vi kan køre i hvert fald 209 kilometer uden at lade.
Det er ret godt.
Sådan var det ikke længere sydpå i kulden.
Det har ændret sig de sidste par dage.
Vejret er smukt. Det bliver varmt.
Intet termotøj i dag. Jeans, T-shirt, normale sokker.
Det varme undertøj skal på pension, måske...
Måske resten af turen. Hvem ved?
Vi får se.
Men indtil videre
siger vi tak til det uldne undertøj.
Tak for indsatsen.
Det varme vejr har gjort det muligt at sætte farten op.
Nu har vi tid til rent faktisk at møde folk.
"Jeg nedstammer fra Mapuchefolket." Aha.
Mapuche?
-Mapuche. -Mapuche.
RESTAURANTEJER
"Jeg taler Mapuchesproget og nedstammer fra Mapuchefolket."
Spændende. Hyggeligt at møde dig.
Vi og min far havde en fælles drøm.
For tre år siden gjorde min far noget,
som skulle sikre børnebørnene økonomisk.
"Sammen med min mand startede han en forretning,
som skulle sælge hjemmelavet mad og brød."
Det virker, som om det er svært at tjene til dagen og vejen her,
så det her er en stor succeshistorie, ikke?
Jo. Vi er ikke stødt på mange af den slags steder her.
De er Machuer.
De boede her 500-600 f.Kr.
Der er mange af dem i Chile,
og de blev behandlet dårligt.
Vi kan besøge en af stammerne i nærheden.
Vi vil finde den her lille by, hvor Mapuchefolket bor.
Det indfødte Mapuchefolk har boet i regionen i næsten tre århundreder.
I 1800-tallet tog spanierne kontrol
over deres kvæg- og salthandel,
og folket blev drevet til fattigdom og er aldrig rigtig kommet på fode.
Vi er ankommet til Mapuchebyen.
Det ser ret velfungerende ud.
Et godt fællesskab.
Det ligner et slags rådhus.
-Hej. -Hej.
Mit navn er Samuel.
-Samuel. -Samuel.
Mit navn er Charley.
-Ewan. -Ewan. Hyggeligt at møde dig.
-Må vi se skolen? -Ja.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Hvor er det fint.
Det må være noget, børnene har lavet.
Alt det, der hænger der. Det er flot.
-Hej. -Hej.
LÆRER
-Jeg hedder Ewan. -Charley.
Det er et skønt og muntert sted.
De fine farver på væggene
-og alt muligt. -Det er flot.
-Flot, ikke? -Jo.
Hvordan siger man "børn?"
-Hvor mange børn? -Niños.
Fireogtres.
Det er en tosproget skole. Spansk og mapuche. Mapudungun.
Sig "godmorgen" på mapuche.
Marr marri, pichiqueche.
Marr Marri, Pichiqueche.
Marr Marribetyder "godmorgen,"
pichiqueche "børn."
Marr marri...
"Pi-chi-que-que-che."
"Che." Det betyder, "Hvordan går det?"
Jeg er tilbage på skolebænken.
Du er en dygtig lærer.
Vi bliver undervist.
Det er flot.
Tusind tak.
-Tak for turen. -God tur.
-Ja. Vi ses. -Farvel.
Det elsker jeg ved de her ture.
At lære om kulturer og se, hvordan folk holder traditioner i live.
Fyren der holder humøret højt,
selvom hans briller gik i stykker, fordi Claudio trådte på dem.
-Han glemmer ikke os. -Nej.
Han er så sød, og vi har lige ødelagt hans briller.
Han har sikkert haft dem for evigt.
Lad os...
Til dig. Vi vil gerne...
-Nej. -Vil du ikke nok?
For brillerne.
Vi kan ikke forhindre uheld.
Man bliver glad af at møde de her mennesker.
Det her er Chos Malal, hvilket på mapuche betyder "gul sten,"
opkaldt efter bjergene.
Kom så.
-Godmorgen. -Hej.
Jeg er Ewan. Det er Charley.
Rart at møde jer.
MUSIKER
Han er sanger og gedeavler.
-Gedeavler? -Ja.
Skriver han udelukkende sange til cowboys?
Jeg beundrer den kløgt og kreativitet,
som landmændene besidder.
Vil han synge en sang for os?
Ja.
Af en ferskendåse
Naturlige ferskner
Som en flittig muldriver
Skar jeg et krus til min mate
Så jeg kan parkere min pakhest
Og finde et sted at slå lejr
Og af mit krus
Vil jeg nyde min mate
Jeg beder til Gud og Jomfruen
Må de vogte over mig
Og må de fylde min taske
Med majs og skinke og brød
En smule tobak og
En god flaske mate
-Hej. -Hej.
En smule tobak og
En god flaske mate
Solen skinner.
Det er blevet varmere.
Jeg håber, det bliver lidt mere primitivt, og at vi kan slå lejr et sted.
Jeg trænger til at sove i et telt.
Jeg er desperat efter at få gang i teltet.
Vi er ankommet til lejren.
Det er ikke helt, som vi havde forventet.
Det er en mark fyldt med byggeaffald,
og så har de sat et campingskilt op.
Det er første gang, jeg åbner teltposen.
Så langt så godt.
Jeg er vild med at campere.
Hvordan går det?
Det går faktisk fint.
Er dit allerede slået op?
-Jeg ville ikke sige noget. -Åh gud.
Charley er rasende.
Hvad er det?
-Ewan, jeg kæmper. -Hvorfor?
Jeg aner ikke, hvad jeg laver.
Det kan ikke være et tomandstelt.
Det er jo lillebitte. Medmindre jeg gør det forkert.
Nej, men de her skal strækkes ud.
-Ja. -Hiv i hjørnet.
Sådan. Se, det er et tomandstelt.
-Er det? -Ja.
Det er okay.
Det var sjovt at sove i telt i nat.
Det er rart, når alt, man har brug for, er på motorcyklen.
Det er underligt, at vi lige har frosset,
og nu er vi en glohed ørken.
I dag kører vi 209 kilometer gennem ørkenen til Malargüe.
Den er meget afsides, og der er kun én by på vejen,
så forhåbentlig løber vi ikke tør for strøm.
Ellers må vi overnatte i ørkenen, hvor temperaturen når frysepunktet.
Det må være hårdt at bo herude.
Så goldt og tørt.
Den fine gård ligner noget, der er flere hundrede år gammel.
De lever som i gamle dage.
Jeg håber, broen holder.
Jeg bryder mig ikke om højder.
Jeg ved ikke, om I kender det, men når jeg kigger ned,
får jeg lyst til at hoppe.
Jeg vil bare hoppe.
Der er stadig langt til Malargüe,
og denne b&b er den første, vi har set,
så forhåbentlig kan vi lade her.
Hej, jeg er Luz.
Det er Enzo.
Luz and Enzo.
Skal vi gå derover?
Er det okay?
-Kom ind. -Gå ind.
Hvor er det et fint sted.
-Det er fantastisk, -De har en sten til hvidløg.
-Se lige. -Det er jer.
Kul.
Kul. Det er flot.
Se lige bænken.
-Den er hjemmelavet. -Den...
-Alt er hjemmelavet. -Ligesom hos mig.
-Mine bænke. -Ja.
-Men den er... -Vi kan sidde her og...
-...og hvile os. Og drikke øl. -Og drikke øl.
Hele bygningen er bæredygtig.
Fedt.
Har du bygget den?
-Det er utroligt. -Fantastisk.
-Må vi se mere? -Ja.
Må vi se?
-Solpanelerne... -Præcis.
De bruger bilbatterier. Fantastisk.
Se lige. Det ser bekendt ud.
Otte tusind watt.
Smart. Det minder om Ewans hus.
Det er ikke så kompliceret.
Altså, jeg kunne ikke bygge det.
Men det kan man, hvis man ved, hvad man laver.
Om dagen klarer solcellerne det hele.
Om natten har vi vinden. Og dagen har vi solen.
Det er bedst, hvis man kan kombinere de to.
Det her er fremtiden.
De var ikke koblet til elnettet,
og vi var bange for, at motorcyklerne ikke ville lade, hvis vi koblede dem til.
Så vi besluttede os for at køre videre til den næste by.
Problemet er, at der er langt mellem byerne.
Vi får os en rystetur.
Indimellem graver forhjulet sig ned i gruset,
og så slår hjertet et ekstra slag.
Jeg er glad for, vi nåede frem. Det var hårdt.
Motorcyklerne ladede i et par timer,
og så kørte vi videre.
Der er 48 kilometer til Malargüe, og det er ved at blive sent.
Vi vil ikke være herude i nat. Det er allerede koldt.
Vi har modvind, Charley.
Det dræner batteriet.
Prøv det i ti minutter og se, om det ændrer noget.
Vi er der snart.
Jeg tror ikke, jeg når frem.
Vi når et punkt, hvor det er for sent at vende om
og for langt i mål, og så er jeg på den.
Se der.
De har elledninger.
Vi kan lige så godt spørge dem.
Batterierne skal lades op,
så vi er kørt ind til den her lille gård.
Okay.
Den viser ikke, hvornår den er opladet, hvilket er et dårligt tegn.
-Hvad med din? -Min siger 42 timer.
Det fungerer ikke.
Strømmen er ikke stærk nok.
Tak. Farvel.
Tak.
Nå.
Det går ikke, så vi vender om
og kører til Bardas Blancas.
Jeg håbede sådan, vi ville nå frem
og få et varmt bad, internet...
Hvordan er det nu?
Jeg har mistet endnu et par solbriller i dag.
Måske glemte jeg dem på gården.
Så har drengen fået et par flotte solbriller.
Ham, der kiggede på os gennem vinduet.
Jeg har ikke sovet så godt på grund af alle lastbilerne,
men jeg er vågen. Klokken er kvart i syv.
Lad os se, om der er strøm på batterierne.
Nioghalvfems procent.
Det er ladedansen
Det er ladehvirvlen
Det er ladedansen og ladehvirvlen
Jeg tror, det er kloaksystemet.
Jeg gik der forbi
på vej tilbage fra motorcyklerne, og...
Der er en frygtelig lugt, og det er kloaksystemet...
...og det er mit telt.
Kloak.
Telt.
Så kører vi igen.
Jeg elsker at campere, men vi skal videre.
-Går det med 55? -Ja, det er fint.
Vi kører til San Juan og videre til en by ved navn Villa Union,
og så skal vi ud på vores længste dagsrejse,
tre hundrede og enogtyve kilometer til Belén,
hvor vi nærmer os slutningen på rejsen gennem Argentina.
Solen skinner. Forhåbentlig kan vi køre langt i dag.
Det var her, vi besluttede os for at vende om i går.
Jeg måtte erkende, at vi ikke kunne nå frem.
Og...
...det var muligvis her, jeg glemte mine solbriller.
Måske ligger de her et sted.
Hvad leder du efter?
Dine solbriller?
Det er løgn!
Nej!
Fedt!
Det var da utroligt!
Synd for drengen, men alligevel.
Fantastisk.
Okay. Herligt.
Hold da kæft.
Det er uhyggeligt.
Wow!
Utroligt. Vi er helt alene.
De må have lavet en Bond-film her.
Vi har en tunnel, og en...
-James Bond. -James Bond.
Og alt det her.
-Mr. Bond. Ja. -Det er meget Bond-agtigt.
Den fantastiske dæmning.
Det minder mig om, at da min far var teenager,
sytten eller atten år gammel, arbejdede han på en dæmning over Crieff.
Den by jeg kommer fra,
Crieff i Skotland.
Sikke et foretagende.
Hvilken utrolig bedrift at bygge sådan noget.
Det er utroligt, hvad vi er i stand til.
På vejen igen.
Vi vil forsøge at køre 321 kilometer i dag og nå til Belén.
Lad os se, hvad der sket. Det er et eventyr.
Det er en sand rutsjebanetur.
Jeg har det godt i dag.
Jeg har en god fornemmelse.
Det er skønt.
Det er en perfekt motorcykelvej.
Jeg tror, vi er på vej ud af dalen.
Vi kan prøve at lade her.
Det ligner en elektronikbutik.
Hvad hedder du?
-Vanessa. -Vanessa.
Rart at møde dig, Vanessa.
-Hej. -Hej.
Rart at møde dig.
Det fine er, at vi bare kørte herind,
fordi vi syntes, det lignede en stereobutik.
BILANLÆG
Et sted hvor de installerer bilanlæg.
De måtte have strøm, så vi kørte herind,
og så er det bare deres garage. De bor omme bagved.
Det er ikke en butik, men vi fik lov til at lade.
De gav frokost.
Det er sjovt. Og de kender os slet ikke.
Vi kom bare rullende, helt fremmede,
og nu tager vi deres strøm og spiser deres mad.
Vi spiser deres mad.
-The Island. -Han genkender mig.
Han er tæt på at genkende mig.
-Ja? -Han stoler ikke på sine instinkter.
Stol på dine instinkter.
Brug dine følelser. Brug Kraften.
Han ved det.
En ting, jeg altid vil huske fra det her land,
er menneskene.
Fantastiske mennesker.
Venlige, hjælpsomme, gæstfrie,
ingen har afvist os. Det er en skøn del af delen.
Trist at sige farvel.
Vi har kørt 157 kilometer.
Det kører.
Ja, lige nu kører det som smurt.
Er vi der snart?
Sådan er det at tage 321 km på én dag. Kørsel i mørket.
Gadelamper! Belén.
Bum.
Sådan! Herligt at være i Belén.
Ja.
Vi har kørt omkring 346 kilometer i dag.
Endnu en storslået dag.
Ja, det var en god dag.
Godt gået, Charley.
Det lykkedes.
Jeg elsker uvisheden.
De mennesker, vi møder,
og de steder, vi ser.
Det har været skønt.
Charley.
Det er fantastisk at have krydset Patagonien og Argentinas lavland.
Et kæmpe privilegium.
Et fantastisk sted at krydse på motorcykel.
Men nu en ny udfordring:
Vi skal højt op i Andesbjergene
med alle de risici, det indebærer.
Tekster af: Mads Moltsen