Jeg vil savne dig.
Bare jeg ikke skulle af sted.
Jeg elsker dig så højt.
Tag dine piller, skat.
Tyg dem ikke bare og spyt dem ud.
Tænk, at du rejser, mor. Jeg ved, du hader at flyve.
Ja, det gør jeg, men nogle ting er vigtige.
- Tak, fordi jeg må efterlade ham hos dig. - Selvfølgelig. Han er sød.
- Børn, kom og sig hej til bedstemor. - Jeg taler i telefon!
De gule piller er to gange om dagen og de blå en.
- Det ved jeg. Du gav mig listen. - Ja, det ved jeg, men...
Dette er hans legetøj. Og han sover med hr. Elg.
Hvis I ikke kommer herind nu -
- skyller jeg jeres telefoner ud i toilettet!
Jeg vil ikke se dem. Jeg mener, jeg vil ikke forstyrre dem.
Jeg ved, de har travlt.
Du skal ikke råbe så meget. Du må ikke stresse ham.
- Mor. - Han er allerede... Han er bange.
- Jeg tror ikke, han er stresset. - Hej, bedste.
Hej, Tommy.
Hvem er død?
En gammel ven. Måske kan du lege med Dashel en dag.
Måske.
Okay.
Hvis der sker noget, skal du vide, at jeg elsker dig, Dashel.
Ja, mor elsker dig, og du vil være i trygge hænder.
Mor, hold op med at være så dramatisk. Det er meget sikkert at flyve.
Du er tilbage, før du ved af det. Der sker ikke noget.
- Claire. - Allie.
Hvor er jeg glad for, du kom.
- Tak, fordi du gav mig besked. - Selvfølgelig.
Mor savnede dig. Hun elskede dig virkelig.
- Jeg elskede hende. - Stop det. Jeg kan se jer.
- Tre nu. - Ja, er det ikke utroligt? Stop det.
Far bliver så glad for, at du kom.
Vi var sammen i 51 år. Enoghalvtreds år.
Hun var en vidunderlig kvinde. Vidunderlig.
Jeg har høje hæle på til ære for Joyce.
Hun havde fantastiske ben, og hun elskede at vise dem frem.
Det gjorde hun. Hun havde de flotteste ben.
Claire. Du kom.
Det ville betyde så meget for hende.
Dette er Claire, en af Joyces ældste venner.
De gik på college sammen.
Claire bor i Ohio nu.
- Vi kondolerer. - Gud velsigne dig, søde.
Ring og kom til middag, Howard.
- Tak. Det skal jeg nok. - Vi elsker dig.
- Åh, Claire. - Howard. Jeg slår dig ihjel.
Nu hvor hun er væk, nu hvor det ikke kan såre hende -
- slår jeg dig ihjel.
Denne weekend.
Jeg gør det denne weekend.
Howard. Åh, kære Howard.
- Åh, hej, hej, hej. - Kæreste skat.
Jeg er så ked af det.
Man skulle tro, man kunne vænne sig til det.
Blive vant til tanken om tab.
Når man ser det så langt ude i horisonten.
Det er som scenen i "Lawrence af Arabien".
Den lille prik, der kommer tættere og tættere på.
Jeg lærte meget.
Jeg ændrede mig meget.
Jeg lærte tålmodighed, ydmyghed.
Jeg lærte at nyde caffe latter.
Nogle af jer ved -
- at Joyce elskede sin eftermiddagslatte -
- og hun gjorde også mig afhængig af dem.
Nogle gange tror jeg, jeg stadig kan høre hende sige:
"Howie, tag ind til cafeen og hent caffe latter, gider du?"
Jeg mødte Joyce i New York.
Vi blev gift...
...syv måneder efter, vi mødtes.
Og jeg fortryder intet.
Intet.
Skat, du skal bare vide af hele mit hjerte...
Er det den forkerte indgang? Der stod kapel på døren.
Howard. Afbrød jeg din mindetale?
- Undskyld. - Det er okay, Evelyn.
Det skal nok gå. Dette er Evelyn, folkens.
Evelyn var Joyces bofælle på college, tro det eller ej.
- Hvorfor skulle de ikke tro det? - Det er bare en talemåde.
Jeg var på toilettet. Det er som en labyrint.
Forstået. Ja.
- Fint billede. Lidt afdæmpet, måske. - Hvad?
Hun ser behagelig ud, men Joyce var aldrig kun behagelig.
- Hun var altid funklende. - Funklende?
Evelyn, vil du sætte dig ned? Så er du sød.
Jeg er midt i min mindetale til min kone.
Min kone gennem 51 år er lige død!
Jeg forstår.
Min ven gennem 60 år er død.
Hvad siger du så? Er det ikke imponerende?
Fortsæt.
Du sagde noget om ikke at fortryde -
- kære Joyce, af hele mit hjerte.
Ja.
Jeg skulle til at sige, at...
Jeg beundrede hendes mod i kampen mod denne forfærdelige sygdom.
Evelyn. Evie.
- Det er mig. Det er Claire. - Hej, Claire. Jeg ved, det er dig.
Jeg har ikke mistet forstanden endnu. Eller mit syn.
Hop ind. Lad mig give dig et lift.
Har du et kørekort?
Ja. Jeg tog prøven for to måneder siden.
Og du bestod? Bestak du kørelæreren?
Det behøvede jeg ikke. Jeg er en god chauffør!
- Jeg stoler mere på bussen. - Hop ind. Jeg må tale med dig.
Om hvad? Hvad vil du tale om?
- Kom nu videre! - Klap lige hesten!
Hvem dytter på en kirkegård?
Kør forbi! Der er plads! Af sted!
- Din idiot. - Tumpe!
Hop ind, Evie. Jeg må tale med dig.
- Jeg fortalte ham det. - Hvad fortalte du ham?
Jeg sagde, jeg ville slå ham ihjel i weekenden.
Jeg slår det svin ihjel.
Jeg har tid til en lille snak.
Du vil ikke dræbe nogen.
- Jo. - Du gennemfører aldrig dine ideer.
Det passer ikke.
Hvad da du skulle ud midt om natten -
- og male en vagina på det kollegiehus?
- Det mindes jeg ikke. - Du talte om det i ugevis.
Du ville gøre det til gammel elev-festen.
Virkelig? Hvad skete der?
Ingenting. Der skete ikke noget. Du gjorde det aldrig.
Og da du ville være barsanger?
- Eller køre til Peru? - Der er stadig tid.
Spiller du stadig?
Selvfølgelig spiller jeg.
Uden min cello ville jeg være fortabt. Helt fortabt.
Jamen, godt for dig.
Jeg er ikke med i orkestret længere. Jeg er med i et par ensembler.
Et er dedikeret til moderne komponister.
Og det andet er udelukkende Bach.
Har du stadig det søde, lille hus?
Det er strålende. Strålende.
Så jeg tænkte på, om du kunne hjælpe mig.
Med at myrde ham?
Der er noget, der hedder fængsel.
Fint sted at besøge, men du vil ikke bo der.
Lad os bruge et øjeblik på at huske vores smukke, søde, glade ven -
- hvis begravelse vi var til.
Jeg har tænkt på hende.
Jeg prioriterede hendes glæde over min -
- over min forstand.
Hun bad dig aldrig om noget.
Og jeg sagde, du skulle gå til politiet.
Ja, det gjorde du. De ville ikke have troet på mig.
Dengang?
"Hvorfor var du alene i det hus? Du vidste, din ven var bortrejst.
Hvorfor var du alene i din bedste vens hus med hendes mand?"
Jeg troede, jeg var din bedste ven dengang.
I var begge mine bedste venner.
Jeg tager bare gas på dig.
Jeg ville have ødelagt hendes liv, hvis jeg havde anmeldt det.
Det finder vi aldrig ud af. Hendes liv havde måske været bedre.
Så...
- Hvad er planen? - Jeg skyder ham.
Jeg køber en pistol og tager den med til gravøl.
Vil du med?
Ja, Scarface. Det lyder sjovt.
Okay.
VÅBENHANDLER
- Goddag. - Goddag.
Jeg vil gerne købe en pistol.
Ikke for tung, tak.
Og måske en lyddæmper.
Jeg kan ikke sælge Dem en lyddæmper. De er ulovlige i Californien.
Du kan bruge ørepropper.
Hvilket våben vil du anbefale til mig?
Det skal være let.
- Hvad skal De bruge det til? - Fortæl ham det.
- Sportsskydning, selvforsvar? - Ja, selvforsvar.
Hvad med denne lille Davis Derringer?
Den passer i Deres lomme eller taske ved nøglerne.
- Åh, den er sød. - Meget.
.22 kaliber, to skud. Fin nødpistol.
- Vil De holde den? - Åh, ja.
- Den er brugt. Koster cirka 125 dollars. - Let.
- Hvordan er rekylen? - Rekylen?
Den har et lille spark. Ikke meget til at absorbere stødet.
Har du gigt i håndled og hænder?
Lidt i venstre håndled, men jeg tager medicin.
- Hofterne er mit problem. - Jeg fik en ny hofte sidste år.
Hvordan gik det?
Ret godt, tak. Jeg anbefaler også en Beretta 92.
- Den ser tungere ud. - Den har meget lidt rekyl. Meget fin.
Den føles som en Cadillac.
Det vigtige her er at bruge patroner, der mindsker sparket.
Disse 9 mm kugler er meget lette.
Hulspids for maksimal skade.
Maksimal skade lyder fint.
- Jeg tager den lille pistol. - Okay.
Jeg skal bruge Deres californiske kørekort.
De kan tage håndvåbentesten lige her i butikken.
Jeg har ikke et californisk kørekort.
- Ikke det? - Nej, jeg bor i Ohio.
Så kan jeg ikke sælge Dem et våben, beklager.
Sørens også, vi prøvede.
Fik du det ud af systemet?
Alt det "Dirty Harry-En mand ser rødt"?
Nej, jeg fik det ikke ud af systemet. Du godeste.
Jeg skulle have købt en pistol derhjemme.
De ville afvise den i lufthavnen.
Åh, Claire. Det er årtier siden.
Og ikke som et par årtier, men fire og et halvt.
Det var i går.
Ja.
Jeg kan bare huske halskæden, Joyce havde på.
Jeg gav hende den halskæde.
- Jeg havde også en. - Har du noget gift?
Jeg har en cyanidpille, hvis fjenden fanger mig. Du må få den.
Jeg dolker ham bare i maven.
- Tager du med til gravøl? - Nej.
Jeg læser om det i avisen i morgen.
Jeg har en prøve.
Du hader ham også.
Jeg hader ikke nogen. Det er for udmattende.
Lad mig give dig et lift hjem.
Jeg vil hellere tage bussen.
Evie...
Evie?
Du er den eneste, jeg har fortalt det til.
Ej, virkelig?
Bortset fra terapeuten.
Jeg havde en terapeut efter min anden skilsmisse.
- Det har tydeligvis gjort underværker. - Evie?
- Kom med mig. - Farvel, Claire.
N23.
N...
Hej, Ernie.
Hvordan går det, Phil?
Åh gud.
For fanden da!
Ja?
Ja. Jeg kommer nu!
Hej. Kan du huske mig?
Selvfølgelig kan jeg det. Besøger du din bedstefar igen?
Mine forældre er derovre.
- Jeg ville bare sige hej. - Tak for det.
- Må jeg komme ind? - Ja, et kort øjeblik.
Vil dine forældre ikke savne dig?
De savnede mig ikke sidst.
Den dag vi spillede dam.
Skal vi spille igen?
Jeg kan ikke lige nu.
Hvordan har din bedstefar det?
Han vil lære mig at kaste en bold og skyde med pistol.
- Har han en? - Han har en baseball.
Men har han en pistol?
Ja.
- Han har en pistol. - Det tror jeg.
Han viste mig den. Han siger, han vil lære mig det.
Kan vi gøre det, vi gjorde sidst?
Modeshowet?
Du så sej ud i de høje hæle.
Men jeg har ikke tid lige nu.
Vent. Kom her. Kom her.
Nu skal du høre. Du kan vælge noget fra denne og beholde det.
Virkelig?
Hvorfor ikke? Hvem skal jeg ellers overlade dem til?
Men du kan ikke få den her eller den her -
- og den her fik jeg i Seoul -
- da jeg rejste rundt med orkestret.
- Må jeg få den? - Du har ikke huller i ørerne, vel?
Nej.
Ikke dem. Men hvad med disse?
De er med klips.
Man åbner dem sådan her og klipper dem -
- direkte på øreflipperne.
De niver ikke, vel?
- Nej, det er fint. - Se på dig selv.
De er smukke.
Du er et smukt barn.
Du må hellere gå tilbage til dine forældre.
Hej. Hej.
Joyce.
Til helvede med alt det her.
Må jeg tage Deres frakke?
- Ja, så... - Joyce var så vidunderlig.
- Hvor er køkkenet? - Køkkenet eller badeværelset?
- Køkkenet. - Lige derinde.
Der er travlt derinde lige nu.
Godt.
Hvad laver du herovre?
- Leder De efter badeværelset? - Nej.
Jeg vil have tomat, oliven, ost. Tomat, oliven, ost.
- Kan jeg hjælpe Dem? - Nej, tak.
Vent! Hvad laver du? De skal have fem minutter mere.
Jeg elsker chokolade...
Er den til mig? Tak.
Claire, har du mødt Wendy?
Wendy kom med en skøn portion brownies. Er det ikke skønt?
Det manglede bare.
- Din mor var vidunderlig. - Tak.
Jeg var hendes kunstlærer. Hun havde talent.
- Havde hun? - Ja, bestemt.
Tak.
Gider du tage den tilbage til køkkenet? Ikke mere sukker.
- Intet? - Nej, det gør jer tossede. Nej.
Claire?
Det er mig, Ralph.
Ralph? Hvad...? Hvad laver du her?
Howard ringede og inviterede mig til mindehøjtideligheden.
Jeg havde intet i kalenderen.
- Hvornår ringede han? - For et par timer siden.
Jeg håber ikke, det gør noget, jeg er her. Jeg holdt meget af Joyce.
I to var gode venner. Og han fortalte mig, at du var her.
- Du ser godt ud, Ralph. - Tak.
Godt du er i live.
Det er jeg også glad for.
Det er godt at se dig.
Hvorfor går du rundt med den kniv?
Jeg ville dolke nogen.
Lad være.
Krabbekager?
Vil du tage den ud i køkkenet? Tak.
- Er det et nej til krabbekagerne? - Det er et nej, ja. Tak.
Hvordan går det? Hvordan har din mand det?
- Vi blev skilt for 15 år siden. - Det er jeg ked af at høre.
Hvordan har din kone det?
- Hun døde for fire år siden. - Det er jeg ked af.
Men hun levede et godt, fuldt liv, og jeg elskede hende højt.
- Det er godt. - Jeg aner ikke, hvorfor jeg sagde det.
Det siger sig selv. Jeg er...
- Jeg er nok lidt nervøs. - Hvorfor?
Det er ikke så tit, man...
- Ikke så tit, man møder sin ekskone? - Ikke så tit.
Har du børn?
Jeg har et barn, to børnebørn.
- Skønne oldebørn? - De er ikke så skønne.
Nej, jeg har ingen oldebørn. Jeg har en corgi.
- Billeder? - Selvfølgelig har jeg det.
Det er det, vi gør nu om dage.
Lad mig se.
Kom nu, Dashel. Kom nu. Giv mig et smil.
- På plads. God dreng. - Han er sød, ikke?
- Hunde har altid elsket dig, Claire. - Ja. Dig?
- Se her. - Skønt.
Skønt.
Det er dejligt at se dig.
- Jeg håber ikke, jeg skræmte dig. - Lad da være.
Du er smuk som altid.
Og du er venlig som altid.
Se lige jer to turtelduer.
Eller turtelflyveøgler.
- Evelyn - Hej, Ralph.
- Du kom. - Jeg gik ikke glip af blodbadet, vel?
Undskyld mig. Stille, alle sammen. Kom nærmere. Tak.
Jeg tror, at nogen vil holde en tale.
Godt.
Perfekt timing.
Og jeg ved, at min mor...
Min mor ville være så glad for at se jer alle her.
Hun ville sætte pris på det. Det gør far og jeg.
Så spis, drik og løft jeres glas for min mor.
Den bedste mor i verden.
- For Joyce. - Ja.
Jeg vil gerne sige et par ord.
Ja, endelig. Det er Evelyn, en af min mors ældste venner.
Joyce var en vidunderlig kvinde.
Det var hun bestemt.
En dygtig kok.
En hengiven kone og mor -
- en omsorgsfuld bedstemor.
I de sidste år på college og seks måneder i New York City -
- efter dimissionen, var hun min bofælle og min elskerinde.
Jøsses, hvad?
Og det var ikke en "homo indtil dimissionen"-ting.
Det var sådan, hun var.
Men ikke den, hun ville være.
Gud!
- Undskyld, Howard. Hvad er så sjovt? - Det er du, Evelyn.
Du har altid haft en god humor.
Egentlig ikke.
Folk tror, jeg laver sjov, men jeg taler bare ud af posen.
Det er meget upassende og usandt.
Og mine børn skal ikke høre på det.
Eller skulle de?
Forstod du overhovedet, hvad jeg sagde?
Du sagde, du elsker bedste.
Det er rigtigt. Det var præcis det, jeg sagde.
Yndige børnebørn.
De fulgte nok med i handlen.
Hun fortalte mig, at du led af vrangforestillinger.
At du var betaget af hende.
Vi plejede at grine ad det.
Hun syntes, du var sjov. Det kan jeg sige dig.
Hun sagde, du var ondskabsfuld.
Min far er et af de rareste mennesker, jeg kender.
Er han?
- Jeg synes, du skal gå nu. - Jeg er enig.
Howard, du fortjente hende ikke.
Kan nogen give mig et lift?
Hvad syntes du om min store nyhed?
Jeg vidste det godt.
I kunne ikke få øjnene fra hinanden.
Dånede over hinanden.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Hvorfor gjorde du det ikke?
Joyce ville ikke have det.
Det ville jeg vel heller ikke på det tidspunkt.
Det var en anden tid.
Nej, du har altid undervurderet mig.
Hold ind til siden. Her ved busstoppestedet.
Hvad er problemet?
Jeg kan køre dig hjem. Hvad er du bange for?
Hej.
Hvorfor...? Hvorfor løj du for mig?
Hvorfor sagde du, du stadig havde dit hus?
Hvis du troede, jeg stadig havde mit hus -
- så var det et øjeblik, som om jeg stadig havde det.
Ja, det giver mening.
Ikke rigtig.
Det blev for meget at følge med. Jeg brugte en formue på vvs'er og taget.
- Jeg havde ikke råd længere. - Jeg elsker de stole.
Er de ikke flotte?
Men fik du ikke en god pension fra orkestret?
Altså jeg har en beskeden pension.
Nok til at betale for stedet her.
Jeg er i den uafhængige afdeling, så jeg kommer og går, som jeg vil.
Ja, til prøver og koncerter og...
Ja, bestemt.
- Undskyld. - Gigt, senebetændelse, slimsækbetændelse.
Mine ankler har det dog godt.
Jeg underviser stadig i ny og næ.
Jeg har en masterclass af og til.
En af mine gamle elever underviser. Jeg bedømmer hendes saven.
Hun giver mig lidt penge.
Og maden er inkluderet her.
Jeg kan lide at spise pap, så det er gået fint.
Jeg kan invitere en gæst. Vil du spise med?
Du får det til at lyde så fristende.
Men Ralph inviterede mig på middag.
Du er sgu hurtigt ude.
Se!
Se os lige!
Se os lige.
Så...
- Du var gift med bedstefar? - Ja, det var jeg.
Det er uhøfligt at stirre.
- Du kan ikke bebrejde ham. - Det er sandt.
Jeg ville stirre.
- Var det før mormor? - Selvfølgelig var det før mormor, fjols.
- Hvad tror du selv? - Kald ham ikke navne. Sig undskyld.
- Undskyld. - Sig noget pænt om ham.
- Du er god til Roblox. - Sig noget pænt om din bror.
Du lugter sært.
Det var ikke pænt. Om igen.
- Du er hurtig. - Ja, han er.
- Jeg er hurtig. - Meget hurtig.
Det er længe siden, jeres bedstefar og jeg var sammen.
- I forhistorisk tid. - Okay.
- Hvor længe er du i byen? - Kun i weekenden. Til begravelsen.
Det er så godt. Du er en god kok.
Jeg huskede, at du var pescetar.
Det er jeg stadig.
- Må jeg gå fra bordet? - Også mig. Jeg er mæt.
- Hvad med dessert? - Må jeg tage en is med ovenpå?
- Spis du bare laksen. - Det kan jeg ikke. Jeg er mæt.
Okay, skraldespanden kan spise op.
Det er mig.
Jeg spiser alt, de levner.
Hvis I tager jeres tallerkener ud i køkkenet -
- vasker dem af og sætter dem i opvaskemaskinen...
Så kan I tage en is med ovenpå.
- Sådan. - Tak.
- Artige børn. - Tak.
De er møgirriterende.
Det er rart, at du er her hos din far.
- Det er det. - Ja.
Det er godt for os, for han er en god kok.
Ja.
I må også have mig undskyldt.
- Rart at møde dig. - I lige måde, Joie.
Kan en godnatdrink friste?
Okay.
Claire, der er...
Der er noget, jeg altid har villet spørge dig om.
Åh gud.
Hvad skete der?
Misforstå mig ikke.
Det er det bedste, der kunne ske for mig. Jeg er kommet videre i mit liv.
Jeg mødte Zora.
Jeg har børn. Jeg har børnebørn.
Men jeg har altid undret mig.
Så jeg skal synge for føden.
Nej, nej.
Det behøver du ikke, medmindre du gerne vil.
Det ville være rart, efter al den tid, at have et mysterium mindre i mit liv.
Mødte du en anden?
Mødte en anden?
En mand? Forelskede du dig i en anden?
Nej, nej.
Det er en lettelse.
Vil jeg tro.
Jeg troede måske... Hvis jeg skal være ærlig -
- troede jeg, det var den gamle historie.
- Hvilken gammel historie? - At jeg er sort, og du er hvid.
Og det gik pludselig op for mig?
Måske påvirkede din far dig?
Åh, Ralph.
Jeg elskede dig.
Jeg elskede dig, Ralph.
Og så?
Der skete noget.
- Skete der noget? - Ja.
- Noget slemt? - Ja.
- Og du kunne ikke sige det? - Jeg kunne ikke.
Jeg kunne ikke. Jeg kunne ikke.
Det gjorde mig stum.
Det gjorde mig døv. Det gjorde mig...
Det gjorde mig blind for dig og alt godt i mit liv.
Jeg kunne bare ikke...
Claire. Jeg...
- Jeg forstår det ikke. - Det ved jeg.
Men jeg er ked af det.
Jeg er ked af, at jeg sårede dig, Ralph.
Det er ikke sjovt.
Walter.
Walter?
- Walt. - Hvad? Hvem er det?
- Det er Evelyn. - Du er ikke sygeplejersken.
Nej, jeg er Evelyn. Fra frokoststuen.
- Du skal ikke rejse dig. - Det kan jeg ikke, om jeg så prøvede.
- Hvad laver du på denne tid af natten? - Har du en pistol?
- Har du? - Vi må ikke have pistoler herinde.
Det har du nok ret i. Men har du?
- Hvem har sagt, jeg har en pistol? - Dit barnebarn.
Den kære dreng?
Måske. Det vil tiden vise. Men lad os ikke tale om det.
Hvor er din pistol?
- Lad min pistol være. - Her i skabet?
Nej. Ellers tilkalder jeg sygeplejersken.
Okay, okay. Slap af, Walt.
Jeg beder dig. Jeg vil gerne -
- låne din pistol, Walter.
Hvorfor det?
Der er nogle bøller. De truer min ven.
Hun bor i et hårdt kvarter.
Men hvis jeg viste dem pistolen og viftede med den og sagde:
"Lad min ven være i fred, dit kvindefjendske kryb" -
- så lader de hende være.
Det lyder tåbeligt.
Måske, men det er sandheden.
Vil du gøre det for mig, Walter?
Vil du være en helt og låne mig din pistol?
Godt. Hvis du gør noget for mig.
Hvad som helst.
Næsten hvad som helst.
Jeg vil have...
...bacon.
Bacon? Okay. Skal jeg hente noget til dig fra cafeteriet?
Nej. Deres bacon er forfærdelig.
Det er kalkunbacon. Ellers tak.
Jeg vil have ægte bacon.
Jeg vil have sprød bacon. Fire stykker.
Hvis du gør det for mig, får du, hvad du vil have.
Det virker fair. Jeg går. Men Walter...
Det var ikke en drøm.
Det håber jeg ikke. Jeg vil have bacon.
Godnat.
Claire?
Jeg kan huske, da du sparede op til dette.
Ralph.
Åh gud.
Jeg skrev, men du sagde, du ikke ville have det.
Al den tid med at studere, alle de timer i mørkerummet.
Ja.
Jeg gemte det for en sikkerheds skyld.
Men så blev det pakket sammen med en masse gamle ting.
Jeg ville være Dorothea Lange.
Åh, Ralph.
Det er...
- Det er sent. Jeg må hellere gå. - Lad være.
- Hvad? - Du må ikke gå.
Vær sød.
Bliv.
Godt.
Ralph.
Hvad hvis Joie ser os?
Claire, det er mit hus.
Jeg kan have nogen på mit værelse, hvis jeg vil.
Må jeg kysse dig?
Hvorfor ikke?
Åh, Ralph.
Jeg skal lige have vejret.
Undskyld. Det er...
Det er længe siden.
Jeg sætter pris på entusiasmen.
Øjeblik.
Viagra?
Nej. Det er bare min statin.
Jeg tager den hver aften efter maden, så jeg ikke glemmer den.
Så...
Hvor kom vi fra?
Du tog mig med op på dit værelse -
- og du lagde an på mig.
Tager du sygt pis på mig?
Hvis vi skal gøre, hvad end vi overvejer -
- vil jeg bede dig om at slukke lyset.
Men først vil jeg lægge mig -
- trygt og sikkert i sengen.
Okay, jeg er om bord.
Sluk lyset.
Ralph. Har du et kondom? Jeg vil ikke være med rogn.
- Hallo? - Jeg er med.
Hvad er du med i?
- Jeg er med til det med Howard. - Er du?
Mit andet mord aflyste i denne uge, så jeg har tid.
Er du stadig med, eller har du fortrudt? Hvad er status?
Jeg har ikke fortrudt. Hvilken forskel gør det?
Det her gør forskellen. Jeg har en pistol.
- Eller så snart jeg har skaffet bacon. - Bacon?
Kan du skaffe noget bacon?
Ja, jeg tror, jeg kan skaffe noget bacon.
Ægte bacon, ikke grøntsagsbacon, ikke kalkunbacon.
Gammeldags bacon, fire stykker stegt. Forstår du?
Mød mig her.
Godmorgen.
Hej. Godmorgen. Vækkede jeg dig?
- Jeg kunne lugte bacon. - Undskyld.
For hvad?
Han er en voksen mand.
Ja.
- Laver du morgenmad til os? - Jeg kan dufte bacon.
Gå i seng igen. Det er meget tidligt.
- Du kan få bacon senere. - Okay så.
Skal du være vores nye bedstemor?
- Nej, det skal jeg ikke. - Okay. Det er godt.
Bare fordi, du ved, vores gamle bedstemor...
Det ved jeg. Ja, hun var sikkert vidunderlig.
Kan du lide bacon?
Stor fan.
Jeg kan ikke starte dagen uden.
- Jeg troede, du var pescetar. - Ja. Ja.
Bortset fra efter sex?
Sjovt.
Har du en lynlåspose?
- Har du sagerne? - Ja.
- Sprødt? - Ret sprødt.
Du nævnte ikke, hvor sprødt det skulle være.
Jeg var bare nysgerrig. Kom med mig.
Walt. Walt.
Nå, jeg drømmer ikke.
Jeg sagde, det ikke var en drøm. Det er min ven Claire.
Hej, Claire.
Nu drømmer jeg. To smukke damer på mit værelse.
Det er sødt af dig. Tak.
Åh gud, du tog den med. Jeg kan dufte den.
- Jeg sagde det jo. - Må jeg se den?
Kom herhen med den.
Jeg beder dig.
Hvor er din ting? Pistolen?
Den er i skabet, på øverste hylde til højre.
I en trækasse til dam.
- Dam. Okay. - Dam, ja.
- Du må få baconen. - Tak.
Tak.
Det er så vidunderligt.
Ikke for sprødt?
- Perfekt. - Godt.
- Hvor er den skide pistol? - Du er en engel.
Hvad mente du med, at tiden vil vise det med mit barnebarn?
Der er noget galt med den dreng.
Nej, der er intet galt med James. Du er en heldig djævel.
Jeg kan se damspillet, men jeg kan ikke nå det.
- Hej, Walt. - Hejsa.
Hej, Evie.
Det er Claire og Evelyn, mine venner.
- Jeg har mødt Evelyn. - Ja. Vi har set hinanden før.
- Hvad er det, du spiser? - Det er bacon.
- Det er lækkert. - Det skal du ikke spise.
Lad da være.
De damer, jeg skal kateterisere mr. Mangopian -
- så jeg tror, at besøget er forbi.
Hector, vil du gøre mig en tjeneste?
Der er en kasse deroppe.
- Kan du nå den? - Ja. Er der noget heroppe?
Damerne vil låne det.
- Den er tung. Hvad er der i den? - En pistol.
- Du er for sjov, Walter. Værsgo. - Tak.
- God fornøjelse med kateteret. - Vi ses snart.
Vi ses.
- Walt... - Det er så godt.
- Er det legetøj? - Det er en nødraketpistol.
Jeg havde en nødraketpistol på min sejlbåd.
Havde du en sejlbåd?
Ja. Annette og jeg havde en sejlbåd.
Hvem er Annette?
Kvinden, jeg var gift med.
Jamen...
...godt.
Jeg er glad for, du godkender det.
Vi mødtes i 2006, blev gift i 2009 -
- lige før hun døde.
Hun ville giftes. Jeg gjorde det for hende.
I 2009. Det er jeg ked af.
Jeg er ked af, at hun døde, og jeg ikke mødte hende.
Det er hende på billedet.
Hun var en fantastisk violinist.
Ikke kun violin. Mandolin, guitar.
Hun kunne spille på alle strengeinstrumenter.
Hun er smuk.
Claire...
Jeg vil vise dig, hvordan pistolen lades.
Du åbner den ved tryk på knappen.
Her er patronen. Den røde side indad.
Luk den.
Den er ladt.
Men...
Men du kan ikke dræbe nogen med den, vel?
Jo, bestemt. Mest dig selv, hvis du ikke passer på.
Du kan brænde hul i nogen med den.
Hvad fik dig til at hjælpe mig?
"Da jeg ikke dur til elskovsspil, har jeg bestemt mig til at blive skurk."
Undskyld?
"Richard III". Shakespeare.
Kun dig, Evelyn.
Jeg har savnet dig.
- Du havde mit nummer. - Og du havde mit nummer.
Så vi er begge dårlige venner.
Hvem er det?
Det er Ralph. Jeg gik i seng med ham i går.
Det siger du ikke.
Nå, var det så godt?
Det var godt, men ikke...
...hvad jeg kom her for.
Den ringer.
Ja, Howard? Det er Claire.
Goddag, Claire.
- Jeg vil gerne besøge dig. - Vil du?
- Ja. - Sig, at du er ked af det.
Ja, jeg er ked af det.
Howard, jeg vil gerne undskylde personligt.
Undskylde for hvad? For at true med at dræbe mig?
Ja. For det.
Okay, men...
- Undskyldning godtaget. - Jeg føler mig...
Skør. Jeg har været skør, Howard.
Bare en skør kvinde. Jeg...
- Stress. - Det må være stress.
Jeg har været meget stresset på grund af det med at rejse.
I himlens navn.
Gud.
Jeg vil gøre det godt igen.
Jeg hader...
Jeg hader at tænke, at jeg er kommet så langt -
- og at det skal være sidste gang, at...
At jeg så dig.
Så jeg tror, jeg bør komme forbi og undskylde, før jeg tager hjem.
Og jeg føler, at Joyce ikke ville ønske, at det skulle ende sådan her.
Jeg tager i parken med Allie og børnene.
Du kan vel møde os der.
Perfekt. Hvor?
Skal jeg lade pistolen nu?
Det ville jeg ikke. Den må ikke gå af ved et uheld.
Skal jeg bare tage den ud og lade den foran ham?
Det skal du vel.
Du behøver ikke bevise noget for mig.
- Jeg ved allerede, at du er loca. - Nej.
Du havde ret.
Der er så mange ting, jeg aldrig har gennemført.
Min far kaldte mig "LT".
En forkortelse for "Lille taber".
Hvor usselt.
Jeg husker ham i sin uniform til dimissionen.
Så du holder Allie og børnene beskæftiget?
Der er de.
Åh, gud nej. Hun har den forfærdelige lebbe med sig.
Far, tal ikke sådan.
Det, hun sagde til din mors gravøl, var urimeligt.
Det er ikke engang et slemt ord, vel?
- "Lebbe"? - Jo, når du siger det, så lad være.
Jeg tror, jeg vil tale med Claire.
Jeg nægter at tale med Evelyn.
For fanden da.
Hej, Howard.
Et godt råd...
Hej, Claire.
Jeg er glad for, du ringede.
Vi er gamle venner. Der skal ikke være ondt blod mellem os.
Ja.
- Skal vi sætte os ned og snakke? - Ja, bare et øjeblik.
Hej, Evelyn.
Hej.
Du troede nok ikke, du ville se mig igen.
Det er en overraskelse.
Jeg burde vel...
Hvad? Undskylde?
Jeg har faktisk tænkt meget over det, og jeg tror, jeg burde.
Venner, kom her.
Hvad hedder den lille?
- Joyce. - Joyce. Det er fint.
- Skal vi køre med karrusellen? - Ja, stil jer i kø ved lågen.
Da jeg sagde, du løj, vidste jeg, at du ikke løj.
Jeg fandt nogle breve, da jeg gennemgik min mors ting.
Min far kunne ikke gøre det, så jeg gennemgik hele min mors kontor -
- og hun beholdt nogle af de breve, du skrev til hende.
Gjorde hun? Kærestebreve?
De var meget ærlige og detaljerede.
Hold da op.
Har hun beholdt brevene i alle de år?
Hold da op. Jeg er smigret.
- Vi har en ekstra billet. Vil du med? - Meget gerne.
Hør, Claire...
Jeg forstår.
Jeg forstår skyld. Det er en forfærdelig følelse.
Den forvrænger alt.
- Skyld? - Ja, jeg forstår din skyld.
Jeg har følt den i mange år.
- Min skyld over hvad? - Det, der skete.
Vores sidespring.
Bare rolig, hun vidste det ikke. Jeg fortalte hende det aldrig.
Selv da jeg droppede alkoholen -
- og undskyldte for andre ting, sagde jeg det ikke.
Det ville have forårsaget for meget smerte.
- Gjorde du det godt igen? - Ja.
Jeg ringede til dem i mit liv, som jeg følte, jeg havde gjort uret.
Det var meget helende.
Det ændrede mig. Hele processen.
Vil du sidde hos hende?
Hos Joycie? Ja.
Må jeg?
- Jeg bliver svimmel på hestene. - Ja, også mig.
Leder du efter en serviet?
Her, du tabte denne.
Jeg må hellere komme tilbage til børnebørnene.
Jeg mener, åh gud, den energi.
Hvad er det? Hvad pokker er det?
Er det legetøj?
- En nødraketpistol. - Til nødsituationer?
Du skal sige sandheden.
Du skal sige det.
Du skal sige, hvad der skete.
Hvad der skete?
Vi havde sex!
Ja, det var måske lidt hårdhændet -
- men vi havde sex en våd aften.
Jeg ville ønske, det aldrig var sket. Jeg ville ikke være Joyce utro -
- og du ville ikke såre din ven.
Det var ikke sex.
Hold op med at pege... Det er ikke for sjov.
Sid ned.
- Du bestemmer ikke over mig. - Sid ned, eller jeg skyder dig.
Skulle du skyde mig?
- Med en nødraketpistol? - Jeg brænder hul i dig.
Jeg gør det.
Du lider af vrangforestillinger. Jeg ved ikke, hvad du tror, der skete.
Jo, du gør.
Jeg tror, du lider af demens.
Jeg tror, du bebrejder mig for det, der skete i dit ægteskab med Ralph.
Jeg tror, du var gemen. For jeg tror, du er den slags person -
- der aldrig er tilfreds.
En af de kvinder, der ikke er skabt til lykke.
Hold op med at lyve.
- Vil du have sandheden? - Stop med at lyve!
Jeg skal sgu fortælle dig sandheden.
Jeg er chokeret.
Jeg er chokeret over din egoisme.
Jeg har lige mistet mit livs kærlighed.
Hun betød alt.
Hun betød alt for mig!
Mit hjerte er blevet flået ud -
- og du vover at komme her -
- med din skide pistol og din...
Howard.
Hjælp!
Hjælp! Nogen har fået et hjerteanfald!
Hyp. Hyp. Hyp.
Tror du, din søster ved, det ikke er en rigtig hest?
Hallo!
Åh gud.
Reddede du bedstefars liv? Mor sagde, du reddede bedstefars liv.
Ja. Åbenbart.
Det ved vi da ikke.
Han kan stadig få det værre.
Vil du høre noget sjovt?
Joyce beholdt mine kærestebreve.
- Det er sjovt. - Ja, ikke?
Allie fortalte mig det.
Jeg mener, jeg er smigret. Efter alle de år.
Gad vide, om Allie smed dem alle ud.
Talte jeres bedstemor nogensinde om mig?
Om Evelyn?
Det ved jeg ikke.
Det er okay. Jeg undrede mig bare.
Han har det okay.
Godt, du tog nødraketten med.
Hvorfor havde du den?
Hun har altid en på sig.
Du vil blive overrasket over, hvad tasken gemmer.
- Var det et hjerteanfald? - Nej, det tror de ikke.
De tror, det var et angstanfald, muligvis et mavesår.
De ved det ikke. De beholder ham natten over.
Så han dør ikke?
De tager stadig prøver, men de tror, han er uden for fare nu.
De siger, det var godt, han kom ind. Han har været meget stresset.
Stress dræber. Og den trækker pinen ud, åbenbart.
Tror du, jeg kan se ham?
Ja. Jeg tror, han gerne vil se dig.
Men de har lige givet ham bedøvelse.
- Ja. Hvilken stue? - 814.
Claire...
Jeg er hundesulten.
Vi henter snacks og kommer op igen.
- Må jeg blive? Jeg er ikke sulten. - Nej, du kan komme ned med os.
Men jeg prøver at slå min rekord.
- Kan du holde øje med ham? - Ja.
Og vil du lade være med at nævne noget om...
Noget sapfisk? Ja. Intet problem.
Vi er straks tilbage. Kom så, piger.
For guds skyld, nej.
Sygeplejerske.
Joyce var væk for at besøge sin syge mor.
Og hun spurgte, om jeg kunne aflevere mad til dig.
Hun sagde, at...
...du ikke selv ville spise.
Og hun var bekymret for dig. Hun sagde, du havde drukket meget.
Det var en fejltagelse.
Hvad der end skete mellem os, var en fejltagelse.
Det var en fejltagelse...
...at du tog fat i mine bryster så hårdt, at det gjorde ondt i en uge?
At du satte dit ben bag mit ben og spændte ben for mig -
- og så lagde du dig oven på mig...
...og trak din penis ud?
Lagde dine hænder på min hals og sagde, at hvis jeg skreg, ville du kvæle mig?
Så pressede du mit ansigt ned i gulvet -
- og du trak op i min nederdel og stak den op i mig?
Jeg ville aldrig tvinge nogen til sex. Aldrig.
Du ønskede det.
Du kiggede altid på mig.
Jeg ville tage dig i...
...at stirre.
Du havde problemer i dit ægteskab, du har bare glemt det.
Kom nu. Det er 45 år siden.
Det er 46 år siden.
Hvad var stuenummeret? 814?
Tal ikke med fremmede.
Fandens også.
Claire, nej, nej. Nej!
Tak.
Fuck dig.
Claire?
- Claire? - Hvor vover du?
Hvor vover du at stoppe mig?
Du skal ikke tilbringe resten af livet i fængsel.
Måske er det det, jeg vil.
Måske vil jeg hellere vide, at han er død.
Du ender måske stadig i fængsel. Mordforsøg er også ulovligt.
Han siger ikke noget.
Han ved, det er sandt.
Har du ikke et barn? Børnebørn? Et hus?
Åh gud, det er Ralph.
- Jeg ved ikke, hvad han vil. - Du ved, hvad han vil.
Tror du, jeg får noget i disse dage?
Jeg har kun en cello, jeg ikke kan spille på mere.
Mulighed for et værelse på plejehjem -
- når jeg ikke kan være uafhængig længere.
Ved du, hvad du har?
Du har udrettet, hvad du ville.
Det har du.
Ind med dig. Ind med dig.
Jeg tager bussen.
Åh gud.
Pis.
Hvad?
Vækkede jeg dig?
- Hvad er der galt? - Ikke noget.
Jeg tænkte bare, om du ville have et glas vodka.
- Jeg drikker ikke. - Hvad med en joint?
- Nej. - Lidt heroin? Kokain?
Beklager forstyrrelsen.
Du er så smuk.
Claire.
Han har det okay. Jeg henter ham senere her til morgen.
Godt.
- Flyver du stadig i dag? - Det gør jeg.
Godt. Det er virkelig rart at se dig.
Tak, fordi du kom.
Mor elskede dig virkelig.
Jeg elskede hende.
Og dine bedsteforældre, jeg...
De var virkelig gode ved mig og min mand, min eksmand.
Det havde jeg aldrig set før på nært hold.
En kærlig familie.
Tak, fordi du fortalte mig det.
Her er de.
Der er mange af dem.
Tak.
Farvel.
Hej, Dottie. Hvordan går det?
Hej. Evelyn? Jeg ser dig ikke så tit herinde.
Pappet sidder fast mellem tænderne.
Vil du sidde ned?
Sidst vi talte sammen -
- kaldte du mig "en snæversynet filister".
Det er et kompliment, når det kommer fra mig.
Jeg slog ordet "filister" op.
Det er ikke et kompliment.
Hej. Skal du besøge din bedstefar igen?
Her.
Nej. De var til dig.
Nej.
Hvad er der galt?
James.
- James! - Er det damen?
Sæt dig ind i bilen med Butterscotch.
- Er han okay med hunden derinde? - Det er hans hund.
- Vi er her for at besøge hans bedstefar. - Det ved jeg.
Det er ikke udklædningsfest.
Nej, men hvis James vil klæde sig ud, kan det ikke skade.
- Tak for forældrerådet. - Det var så lidt.
- Kan vi køre? - Evelyn.
- Claire, hvad gør du her? - Jeg har noget til dig.
- Sæt dig ind i bilen, James. - Gid jeg var din bedstemor.
- Det er du ikke. - Gid jeg var. Jeg ville bage småkager.
Jeg ville købe en sweater til dig.
Jeg ville fortælle dig hver dag, hvor perfekt du er.
- Du ville være fantastisk. - Sæt dig ind.
Man skal aldrig sige aldrig. Du ser godt ud i rhinsten.
Vent, Butterscotch!
Butterscotch! Nej, nej!
Claire.
Min arm.
Hold ud. Hold ud, søs.
Hvordan har hoften det?
- Den har det fint. - Er det kun din arm?
Ja, det er kun min arm, der virker brækket.
Det er vel heldigt. Jeg mener for din hofte.
Ja... Åh gud, pas på. Åh gud!
Du godeste.
Det var et stopskilt.
Det kan jeg se, ja. Nu.
Hvornår havde du sidst kørekort?
For otte år siden.
Vi skulle have ladet familien køre os.
Og sætte os ind i bilen til hunden?
Jeg kunne faktisk godt klare en latte.
Lægen sagde, du ikke måtte få koffein. Du kan få en koffeinfri.
Jeg drikker sgu ikke koffeinfri. Det underminerer formålet.
Du må vænne dig til det, for jeg har ikke andet i huset.
Jeg håber ikke, du giver mig ordrer hele tiden i Philadelphia.
For hvis du gør, flytter jeg nok ikke ind.
Jamen, i himlens navn.
Hvad har du med til mig?
Brevene.
Dine kærestebreve til Joyce. De blev ikke smidt ud.
Virkelig?
Ja, jeg tog hen til huset og fik dem af Allie.
Claire, gjorde du det for mig?
Jeg tænkte, du ville have dem.
Det var meget betænksomt af dig.
Det slår mig, at jeg kunne have fået Biltmore Arms -
- til at ringe efter en ambulance.
Det var akutindgangen.
Måtte vi bruge den?
Er det akut?
- Måske ikke for dig. - Skal jeg vende om?
Jeg ser dig.
Jeg henter en latte.
Det ville din mor ønske.
Det tager ikke lang tid. Der er en café i lobbyen.
- Og den skal ikke være koffeinfri. - Far.
- Hvor fanden skal jeg parkere? - Der er en plads længere fremme.
Det er lige rundt om hjørnet.
Pas på!
Hvad fanden?
Åh gud, det er ham.
Åh gud. Jer!
I slog mig næsten ihjel, I forpulede sindssyge ludere!
For guds skyld.
- Pis! - Åh gud.
Pis!
Jeg så ham ikke.
Han hoppede bare ud.
Han er død.
Åh gud.
Pis og lort!
Evie, han er død.
Det gør mig ondt.
Han er død.
Hvad fanden?
Er du ikke glad for, at jeg ikke lod dig kvæle ham?
Jo.
Hej, de damer.
Hej igen.
Sikke en tragedie...
Den ene efter den anden.
Ja.
Men de er vist begge et bedre sted nu.
Jeg ved nu ikke med dem begge.
Claire, jeg har dit kamera. Og jeg satte film i.
Ralph, det er virkelig sødt af dig.
- Tak. - Ja, der kan man tale om totalservice.
Vil du tage et billede af os?
- Her? - Ja. Så er du sød.
Ja, selvfølgelig.
- Jeg er ikke så god med kameraet. - Jeg fokuserer det for dig.
- Evie, stå her. Stå her. - Okay.
Ja.
Okay, lige her. Sådan.
Okay.
Sørg for at få graven i baggrunden med.
- Okay. - Appelsin.
Appelsin.
- Fik det. - Godt.
Det sømmer sig ikke.
Du er så sød. Tak.
Okay.
Jeg vil lade jer to få snakket -
- eller hvad I nu laver.
Ralph. Farvel, Claire.
Claire, vil du spise frokost med mig?
Intet romantisk, kun frokost.
Hvorfor intet romantisk?
Hvad hvis det skal være romantisk?
- Er det et problem? - Ikke med mig.
Godt.
Men vi må gøre det en anden gang. Jeg spiser frokost med min ven.
Det kan jeg lide.
Evie, vent!
Skal vi spise frokost?
Klart. Hvad med en baconsandwich?
Undertekst oversat af: Kasper Erik Nielsen