Пані, ви мусите щось з'їсти.
Ви вже, напевно, слабка і квола.
Я більше не буду цього робити.
Не можу.
Можете.
Ви повинні.
Усі дуже занепокоєні вашою поведінкою.
Вона… Вона вийшла!
Вона вийшла!
Знайдіть її!
Перевірте підвал!
АЛЕКСАНДЕР АПАРТАМЕНТ
Перевірте хтось територію.
Ну ж бо!
Замкніть двері. Заблокуйте номери.
Це все закінчиться тут.
-На мені. -Пані, зачекайте!
Прошу, ні! Зупиніться!
Ні!
Дякую.
Так приємно бути тут з вами,
святкуючи десятирічний ювілей компанії "ВідкрийСвоєМинуле".
Карпаччо з яловичини?
Ми досягли цієї віхи завдяки прагненню людей до єднання.
Які хочуть бути родиною.
Причетними до чогось спільного.
Карпаччо з яловичини?
І відчувати своє призначення,
виходячи із розуміння, ким ти є.
-Маємо це зробити. -Я запитую себе:
-Хто я? -Карпаччо з яловичини?
В чому моє справжнє призначення?
Кляте карпаччо з яловичини.
ПОДЗВОНИ МЕНІ
От мерзотник. Будеш йому дзвонити?
-Ні, чорт забирай. -Якщо не збираєшся ти, можу я.
Еві, не засуджуй. Ти ж знаєш, як тут важко.
Уявляєш, як бути таким багатим?
Наче люди в тебе у власності.
Можливо, в його власності дійсно є люди. І він хотів додати тебе до цього списку.
Вечором мене хапали за цицьки й зад.
А тебе?
Двічі за груди.
Шустрий.
-Подзвонити до відділу кадрів щодо вас? -Привіт, Тоні.
-Ми просто клеїли дурня. -Лише жарти.
Знаєте, скільки інших дівчат були б вдячні за таку халтурку?
От потвора.
Прихопила для нас подарунок для гостей.
Там є маленька пляшка вина.
Моє улюблене.
А ще там тест ДНК.
Маю бігти. В мене завтра іспит.
-Маєш розгромити всіх. -Знаю. До зустрічі.
ЗНАЙДИ СЕБЕ
Вибачте.
ПРОСТРОЧЕНА ОПЛАТА
МАМА РІК ТОМУ
Привіт, Еві, мила. Це мама.
З Днем народження.
Ти така неймовірно талановита митчиня.
І я знаю, що попереду на тебе чекаютьвеликі досягнення.
Я так пишаюся тобою.
І твій тато пишався б.
І знаю, ти переживаєш через свою самотність,
але я завжди буду з тобою.
Коли буде важко, знай,
що ти сильніша, ніж про себе думаєш.
-Я безмежно люблю тебе. -Я теж люблю тебе, мамо.
Добре, бувай, сонечко.
ЗАРЕЄСТРУТЕСЬ У "ВІДКРИЙ СВОЄ МИНУЛЕ"
ОЗНАЙОМЧЕ ВІДЕО
Розкрити минуле вашої родини - це легко, як тест ДНК.
Візьміть свій зразок, запечатайте його
й надішліть нам.
Результати отримаєте електронною поштою.
І не забудьте поставити прапорець, аби повідомити новознайдених родичів.
"ЗНАЙДИСЕБЕ" САН-ФРАНЦИСКО
Ти ходила на побачення з тим барменом?
-Я ігнорую його повідомлення. -Чому?
Ти казала, він тобі сподобався.
Я наразі не витримаю побачення у Нью-Йорку.
Це виснажує.
ОЛІВЕР АЛЕКСАНДР III. ДВОЮРІДНИЙ БРАТ. ЛОНДОН.
Не може бути.
Що?
У мене є кузен.
Нічого собі.
ПОВІДОМЛЕННЯ ВІД ОЛІВЕРА
-Я настільки білих ще не бачила. -Він хоче зустрітися.
Незнайомець? З Інтернету?
Не роби цього.
Він родич, а в мене нікого немає.
Хочеш, щоб тебе обдурили? Цікаво.
Він носить краватку аскот. Що йому взяти з моєї збанкрутілої дупи?
Твої нирки. Для цього, певно, і створений той сайт.
"Тіндер" для невибагливих донорів органів. Написано прямо там, у кутку.
І він англієць. Вони всі до смішного ввічливі.
Бо всіх їх мучить колоніальна провина.
Не треба помилятись через його гарні манери.
Вибач, а у кого останні три хлопці були білими?
Це я обговорюю з психологом.
Не треба так зі мною.
Я лише кажу, що леопарди, зазвичай, не змінюють свого забарвлення.
Кузен Олівер.
ВІДПОВІСТИ
Олівере?
Евелін.
Привіт. Сідай, будь ласка.
Можеш звати мене просто Еві.
Кузино Еві.
Звучить наче з роману Джейн Остін, коли ти так кажеш.
Ти у місті в робочих справах?
Так, сімейний бізнес. Нерухомість.
-Звучить захоплююче. -Жодною мірою.
Розкажи мені про себе все.
Робота, сім'я.
Я хочу знати все.
Що ж, намагаюсь отримати ступінь магістра,
та наразі переважно працюю фрілансером.
Кейтеринг, якщо чесно.
І я дуже самотня.
О боже, я теж. До болю.
А твої батьки? Вони теж у Нью-Йорку?
Мій тато…
Тато помер, коли мені було 14,
а мами немає вже кілька місяців.
Мені так шкода.
Дякую.
Вона хворіла. Рак.
Але завжди хотіла взяти мене до Англії,
аби дізнались історію нашої родини.
-Тож… -Так.
Насправді це досить цікаво.
Ти частина сімейного скандалу.
Напередодні свого весілля у 1925 році
твоя прабабуся Еммелін мала любовний зв'язок і лакеєм.
Із чорним лакеєм?
Вочевидь, так.
Уявляю, який був скандал.
Вона тримала це в таємниці від усіх, включно з майбутнім чоловіком.
Ще та бунтарка, твоя прабабуся.
Що сталося з моїм дідусем?
З дитиною.
Як виявилось, лакей залишив селище
і виростив дитину, твого діда, самотужки.
Скандали вже не ті, що були колись. Тепер усі в повному захваті від новини.
-Усі? -Я не вмію берегти таємниці.
Уся родина Александерів знає про тебе.
Двоюрідний дід Альфред, дядько Джуліус, мої три брати, всі кузини.
Невдовзі буде весілля. Мій…
Наш кузен Мартін одружується за кілька тижнів.
Масштабне святкування в англійському маєтку, справді розкішне.
Це він і його наречена Сесіль.
Вона з роду Де Вілль. Дуже багатого. Це буде весілля століття.
Знаєш, що? Ти маєш приїхати.
-Що? -На весілля. Ти маєш приїхати.
Я б залюбки, та поки не можу дозволити собі поїздки.
Звісно за наш рахунок.
У мене багато бонусних миль. Ти зробиш мені послугу.
Олівере, я справді вдячна, але це занадто щедро.
Дід Альфред до смерті хоче тебе побачити.
Буквально. Йому 89, і він досить кволий. Він був би радий, якби ми всі об'єднались.
Це чудова ідея.
Просто я…
Ти серйозно?
Не уявляю, що ти пережила після втрати матері.
Це трагедія, але у тебе все ще є рідні.
Ти можеш здійснити мамине бажання, поїхавши у подорож, як вона і хотіла.
У найгіршому випадку
це буде безкоштовна поїздка до Вітбі в Йоркширі.
Тобі лише треба витримати кілька днів моє жахливе почуття гумору.
Ну ж бо, погоджуйся.
Привіт. Як там батьківщина?
Знаєш, чудово.
Хвилююсь перед зустріччю з родиною.
А я хвилююсь за тебе.
То які три правила?
Їж, молись, люби?
Дівчино, якщо ти закінчиш життя в канаві,
я не прийду на допомогу.
Добре. Надішлю тобі фото номерного знаку.
Напишу перед сном. І…
І не довіряй…
-Чоловікам з козлиною борідкою. -…борідкою.
-Ні. -Правильно.
Мені час. Подзвоню пізніше.
Якщо побачиш Ідріса Ельбу, передай від мене привіт.
-Добре, бувай. -Еві.
Ти приїхала!
-Привіт. -Як долетіла?
Тепер ніколи не літатиму в економ-класі.
Приємно чути.
-Готова до пригод? -Напевно.
Ну ж бо, ходімо.
Нагадай, хто тут живе?
Родина Де Вілль.
Та наша родина залишиться на вихідні для святкування.
Нічого собі.
Вони королівські особи чи щось таке?
Ні, просто спадкові статки. В Англії повно таких.
Сюди. Ось так.
Дивіться під ноги.
Ось так.
Чудово.
Ваша поведінка має бути бездоганною.
Ласкаво просимо до абатства Нью-Карфекс.
Ого,
це приголомшливо.
Знайду нашого господаря.
Так, надіслати фото номерного…
Чорт.
Мені шкода, вибачте.
Ні, міс, це ви вибачте.
Нам дуже шкода.
Будь ласка, міс, ми приберемо.
Все гаразд. Але якщо ми не допомагатимемо одна одній, то хто?
Мене звати Еві, до речі.
Я Діа.
Чи просто Ді.
Я Імоджен.
Що тут сталось?
О, вітаю. Це через мене. Я…
Приберіть це негайно. Гості прибувають.
Так, сер, авжеж.
Це справді я винна.
Байдуже, хто винен. Просто приберіть.
Не варто так прискіпуватися.
Перепрошую?
Я заїкаюсь?
Розслабтесь, м-ре Філд.
Це одна з наших почесних гостей.
А є різниця?
Щиро прошу вибачення, пані.
Сер.
Дякую, леді.
Перепрошую за це. Він буває досить вимогливим.
Швидше, придурком.
О, то ви, мабуть, Евелін.
-Еві. А ви? -Волтер.
Ти мене випередив. Ви вже познайомились?
-Так. -Ні.
Не офіційно.
Це моя кузина, про яку я тобі розповідав, Еві Александер.
Це дійсно Джексон.
Еві, це — власник маєтку Волтер Де Вілль.
Називайте мене просто Волт.
Привіт, Волте.
-Привіт. -Так, отже…
Це я врізалась в них та збила келихи.
Тож це справді була не їхня вина.
О, то ви незграбна. Зрозумів.
-Це подарунок для щасливої пари? -Так.
-Можна? -Так.
Я її зробила сама.
Вражаюче.
Сер? Територія готова до огляду.
Добре, перепрошую.
Сподіваюся, ви чудово проведете час у Нью-Карфексі, Еві.
Вдячна, що дозволили мені залишитися.
Ваш маєток...
прекрасний.
Мій дім — ваш дім.
Це було трохи ніяково.
Певен, йому це сподобалось.
Сер, можна мені провести леді до її спальні?
Еві, це містер Філд, старший дворецький у Нью-Карфексі.
Так, ми зустрілись.
Я сама.
Розважайся.
Ви вільні гуляти де завгодно по маєтку.
Окрім бібліотеки. Її ремонтують.
Це все справжнє?
Можу запевнити вас, пані, тут усе автентичне.
Наш господар - великий шанувальник мистецтва.
Дозвольте представити вашу покоївку,
Місіс Свіфт.
У мене покоївка?
-Звісно. -Привіт, я Еві.
Вітаємо, міс.
Прошу сюди.
Це моя кімната?
Вона вам до вподоби, міс?
Так.
РОЗКЛАД ДЕНЬ 1 - ДЕНЬ 2 - ДЕНЬ 3
Це щось.
Подарунок від дружок нареченої.
-Їх більше за одну? -Так, це традиція роду Де Вілль.
Дзеркало минулого тижня розбилося, та ми вже замовили нове.
Хіба це не пророкує сім років нещасть?
Що це з гратами?
Сорокопуди доволі агресивні цієї пори року.
Сорокопуди?
Місцеві хижі птахи, міс.
Вони виявляють своєрідну жорстокість.
Настромлюють свою здобич на шипи.
За легендою, птах вирвав око хлопчику-конюху
і настромив на кіл огорожі.
Покоївки сильно налякались.
Нічого собі.
-Міс? -Так?
Це дзвінок виклику обслуги.
Просто смикніть, якщо вам буде потрібна допомога.
Так, саме так.
АЛЕКСАНДЕР АПАРТАМЕНТИ
Будь ласка, не треба.
Перепрошую.
Хто це?
Колишня господиня дому.
Виглядає так, ніби дуже рада перебувати тут.
Це була жінка дивовижної глибини.
Нещодавно пішла у засвіти.
Мені так шкода.
Я знаю, що біль від утрати насправді ніколи не відступає.
Вам іще щось потрібно, міс?
Ні.
Обіцяю бути вашою найпростішою підопічною.
Дякую, міс.
Там ліжко з балдахіном?
Джи, це місце зводить з розуму.
У них тут вітальні і дзвінки для обслуги.
Не спокушайся.
Інакше наступне, що ти зробиш — позуватимеш дляпортрету оголеною.
І я виставила себе на посміховисько з "власником маєтку".
-Знову перепила шампанського? -Можливо.
Втім, їхній дворецький поводився як титулований козел,
а тоді нагрянув господар і врятував цей день.
Я казала, що він сексуальний?
Дворецький чи господар?
Господар, Волт.
Ти можеш подумати, що йому сто років, але він нашого віку.
Охолонь.
Зачекай секунду.
-Вітаю. -Привіт, Волте.
Вибачте, що турбую так пізно. Побачив світло під дверима.
Що сталося?
Лише хотів ще раз вибачитися.
Наш дворецький трохи старомодний.
Сподіваюсь, ви не образились.
Насправді образилась.
Вибачте.
Вибачте. Я… Я поговорю з ним.
Чи є надія стерти спогади і почати з нуля?
Не знаю, чи це можливо,
але раптом ви зможете справити краще друге враження.
Спробую.
І чи я даю з цим раду?
Тверда сімка з половиною з десяти.
Може, вісімка.
Принаймні, ми зрушили з місця.
Помешкання відповідає вашим високим стандартам?
Гадаю, витримаю.
-Справді? -Так.
-Упевнені? -Так.
Дякую за витримку.
Дякую за вибачення.
Дозволю вам трохи відпочити.
Дуже радий, що ви наважились на цю подорож.
Із нетерпінням чекаю на наше ближче знайомство.
Я також.
Добраніч, Еві.
Добраніч, Волте.
Вірю, що наша міс Евелін на шляху до свого весілля.
Стоп, що? Він просто був добрим господарем.
Відмовишся від такого акценту?
-А як щодо "не довіряй нікому"? -Нікому з борідками. А він лорд.
І знаєш, минула хвилина відтоді, як у тебе щось було.
Добре, я йду побігаю.
Краще за ним побігай.
…закінчиться тут.
Це все закінчиться тут.
-На мені. -Ні!
Еві.
Ви маєте чекати тут на ваші завдання, леді.
Скоро почнеться.
Боже, ви мене налякали.
Міс, повертайтеся до кімнати. У темряві небезпечно.
Я лише хотіла трохи води.
БІБЛІОТЕКА
Номер два.
Ти прибираєш у бібліотеці.
Решта повертаються до себе.
Так, сер.
Що вони там роблять?
Фінальний етап прибирання, міс.
Будь ласка, йдіть спати.
Приготую вам ромашкового чаю, допоможе із десинхронозом.
Ходімо вже.
Хто тут?
Перепрошую, міс.
Починається зустріч вашої сім'ї.
Чорт.
Ось і вона.
Привіт. Перепрошую. Я проспала.
Як кажуть: "Вечірка до рання, сон допізна".
Я твій дядько Джуліус.
І знаєш, ми всі в захваті, що ти тут.
Я теж у захваті.
Тост!
Двоюрідний дід Альфред, наш патріарх.
Хочу скористатися нагодою,
аби привітати Евелін у нашій родині.
Я надзвичайно зрадів, коли Олівер розповів про твоє існування.
Дарунок долі!
Нам так пощастило.
Це справді означає для мене…
для нас…
більше, ніж ти можеш уявити.
Так багато хлопчиків…
ми думали, що дівчат вже не буде.
Моя черга?
Спершу я б хотіла подякувати Оліверу.
Ти точно знаєш, як балувати дівчину.
І хочу подякувати вам усім,
що прийняли з відкритими обіймами.
Завжди були тільки мама, тато і я.
Дізнатись...
тепер, що я маю цілу нову сім'ю…
Це як…
Це наче сон, тому…
-За Еві. -За Еві.
За Еві.
Дякую.
Ти ж Ді, вірно?
Якийсь містер Де Вілль запитував про тебе.
Справді?
Схоже, ти його причарувала.
-Хіба його можна звинувачувати? -Зовсім ні.
Тож Волт…
Містер Де Вілль.
Ми ж не родичі з ним, так?
Жодного зв'язку.
Добре. Я, розумієш, хотіла
бути впевненою.
Ти.
Іди за мною.
Господар дому просив "Віно Крюо" 1897 року.
Ми потрібні вам обидві, щоб взяти його?
У вас є схильність розбивати речі.
Що з ним не так?
Нумо просто знайдемо і підемо звідси.
Гаразд.
Чорт.
-Ось. -Дякую.
Яке обличчя!
Припини бешкетувати.
Казала ж, годі…
Сюди!
Застрягла.
Гей.
Ді, в чому справа?
Ді.
Позаду тебе.
Ді.
ДЛЯ ВАС. НА ВЕЧІР. ВОЛТ
Як там сім'я?
Дуже білі.
То ти вписуєшся?
Насправді вони були сама люб'язність.
Двоюрідний дід Альфред навіть пустив сльозу.
Це так мило.
Люблю, коли старі чоловіки плачуть.
Фліртувала сьогодні з власником маєтку?
Ще ні. Та він дав мені сукню для нинішнього вечора.
Еві, це серйозний жест.
Знаю. Цікаво, чого він чекає у відповідь.
Ти знаєш, що це значить.
"Коли чоловік купує тобі сукню…"
І що це значить?
Що сталось? Ти в нормі?
Еві? Алло?
Так, я в нормі.
Це лише сорокопуд.
Якийсь схиблений цей сорокопуд?
Еві.
Прошу вітати
міс Евелін Александер.
Я такого не очікувала.
Маєш божественний вигляд.
Насолоджуйся. Ти Александер, пам'ятаєш?
Це офіційний прийом?
-Трохи шампанського? -Дякую.
Карпаччо з яловичини, міс?
Господи, ні. Все одно дякую.
-Розкішна сукня. -Дякую. Це подарунок.
-Прошу вітати… -Будьмо.
…дружок нареченої.
Вікторія Клопсток
і Люсі Біллінгтон.
А вони популярні.
Нарешті ми зустрілися.
Ти, напевно, Еві.
Так, привіт.
Ти американка.
Я очікувала чогось іншого.
Що ж, а отримали ось це.
Нагадайте, як вас звати?
Я Люсі, а це…
Вікторія.
Ми лише хотіли влаштувати теплий прийом.
Дуже раді, що ти до нас приєдналась.
Припини так старатися.
Дякую, Люсі.
Я так само рада бути тут.
Ти дуже гарна.
Дякую.
Ти також.
Олівер багато про тебе розповідав.
Не вірте жодному слову. Він схильний до лестощів.
Звідки ви знаєте Сесіль?
Наречену.
А! Сісі ми знаємо багато років.
Усі наші сім'ї поколіннями служили роду Де Вілль.
Моя родина, Біллінгтони, веде їхні юридичні справи.
Клопстоки керують їхніми фінансами.
І, як ти, певно, знаєш,
Александери знаходять для них ці неймовірні будинки.
Твоє життя в Нью-Йорку здається жахливо одноманітним.
Тобі пощастило, що з неба звалився кузен
і привіз до нас.
Наллю собі ще.
Була рада познайомитись, Люсі.
Шампанського, будь ласка.
Завжди хотіла відвідати Нью-Йорк.
Мені "Руже прів".
То лише океан перелетіти.
Я мало подорожувала, і боюсь.
Але варто. Я тобі там усе покажу.
-Справді? -Авжеж.
Проведу тебе по секретних місцях.
Я б залюбки.
Це було б неймовірно.
Наперед дякую тобі.
Наперед ласкаво прошу.
Господар абатства Нью-Карфекс
Волтер Де Вілль.
Що ви робите?
За традицією, перший танець — мій.
-Я не знаю жодного танцю. -І добре. Просто повторюй за мною.
Боже мій.
Забудь про все.
Готова?
-Ні. -Два, три, раз, два, три…
О, ні.
Тобі приємно?
Так.
Але не можу позбутися відчуття, що всі на мене дивляться.
Хіба їх можна звинувачувати?
Не зловтішайся.
Маєш визнати, у ній, безсумнівно, щось є.
Так, її акцент ріже вуха.
Ти навіть ревнуєш яскраво, Вікторіє.
Думаю, вас можна привітати.
Жінка з роду Александер.
А я думала, вони у вас скінчились.
Хочеш утекти звідси?
Хіба ти не повинен вести свій вечір?
Так.
Тут так багато підлесників.
Віддаю перевагу щирій бесіді.
-Нарешті. -Ось так.
Дякую.
Ти хоч колись тут нудьгуєш?
Частіше, ніж ти думаєш.
Просто не уявляю, як це можливо.
Навіть коли все дозволено, є свої недоліки.
В Англії є вовки?
Американці. Вовки?
У нас не було вовків понад чотириста років.
Знання чи відвертість? Що це таке, Еві?
Це XVII століття?
Браво. 1632 рік.
Красиво.
А це що за будинок?
Льодовник. З минулої епохи.
Коли не було холодильників.
Та я хочу показати дещо краще.
Це твоє?
Але, на жаль, не всі з нас обдаровані.
Хочеш спробувати?
-У цій сукні? -Чому ні? Я куплю тобі нову.
Вибач, я знаю, як це прозвучало.
Усе добре, я зрозуміла. Ти багатий як Рокфеллер чи щось таке.
Це нічого.
То чим тебе привабило гончарство?
Кераміка.
Вибачай. Кераміка.
Моя мама. Це було одним з її хобі.
Вона вчила мене робити миски й кухлі,
безглузді глиняні скульптури.
Мабуть, вона пишалась, коли побачила, якою митчинею ти виросла.
Я широко трактую термін "митчиня".
Але так, думаю, я нею стала.
Тепер, коли її немає,
це підтримує наш зв'язок.
А твої батьки?
Вони… Вони вже не з нами.
Це було…
Це було дуже-дуже давно.
Поглянь на нас.
Пара сиріток.
Дікенс був би в захваті.
-Я не його літературний персонаж. -Чому ні?
Не маю якостей, що спокутують гріхи.
Припини прикидатись.
Ким? Кого я з себе вдаю?
Загадкового, самокритичного
поганого хлопця: "Нічим не можу допомогти, у мене так багато грошей".
Це маска. Я бачу.
Правда? Як ти можеш бути певною?
Ну, по-перше, ти не пустив весь свій спадок по вітру.
-Яке досягнення. -Ти не повіриш.
І зробив усе, що зміг, аби вибачитися переді мною.
Це спокутливо.
Я зробив це, бо хотів справити на тебе враження.
Хай як. А показуєш мені все це просто, щоб піддати мене тортурам чи...
Так. Ні, що ти маєш на увазі?
Не можу собі уявити,
як кожного божого дня прокидатися в оточенні цього всього.
Може, тобі варто все це уявити.
Коли ти збираєшся припинити говорити такі речі?
А коли ти збираєшся поцілувати мене?
Чому ти думаєш, що я хочу тебе цілувати?
Тепер це банально.
Хочеш б, аби я це вимкнув?
Дякую за візит.
Дякую.
Твоя дівчина перетворилася на гарбуз?
Вона відновлюється після десинхронозу.
Схоже, ви гарно провели час.
Вона - як ковток свіжого повітря.
Уся блискуча й нова?
Грай чесно.
Тільки так.
Я серйозно.
Еві.
Це я. Це я, чуєш?
Тут щось є.
-Що? -Там.
Де?
Тут нічого немає.
Ні, але…
Гей.
Годі, годі.
Все гаразд.
Усе добре, ти в безпеці. Глянь на мене. Агов, ти в безпеці.
-Так. -Ходи сюди.
Ви не повинні цього робити. Безлад влаштувала я.
Це моя робота, міс. У такому стані кімнату не залишу.
Чорт забирай. Вибачте.
Не зважайте.
Таке враження, ніби божеволію.
Дякую, місіс Свіфт.
Дякую. Далі я сам.
Так, сер.
Як ти почуваєшся?
-Як дурепа. -Не кажи так.
Нова для тебе обстановка. Потрібен час, аби звикнути.
Якщо хочеш, я залишуся з тобою, поки не заснеш.
Я… Так, це було б чудово.
-Дякую. -Гаразд.
Які в тебе побажання?
Щодо чого?
Який бік ліжка. Я маю звичку розкидатися.
По всьому ліжку.
Зрозуміло.
Мені не принципово.
Гаразд.
-Ну то… -Гаразд.
Поговори зі мною.
Це допоможе мені заснути.
Насправді мене дещо цікавить.
Але не знаю, як про це спитати.
Трохи забігаю наперед.
Ти вже лежиш у моєму ліжку, тож…
Мені цікаво, чого ти хочеш від свого життя?
-Береш бика за роги. -Так.
Я не майстер світських бесід.
Я помітила.
Є спокуса сказати, що хочу бути славною митчинею.
Сказати щось значуще. І все таке.
Але, по правді, я товчусь на місці.
Ледь кінці з кінцями звожу.
Я хочу жити повним життям.
Розумієш? Відкинути сумніви й обачність.
Ось чого я насправді хочу.
Чудова відповідь.
А як щодо тебе?
Чого ти хочеш від життя?
Я багато думаю про це.
Я бачу.
У мене прекрасне життя, і я це знаю.
Але знаєш що?
Мати всі гроші світу — це нічого не означає.
Ти ж знаєш, що так кажуть лише багаті люди?
Знаю.
Я просто…
Лише хочу цим поділитися. Щоб насолоджуватися разом.
Мені набридло носити маску
і постійно дотримуватися пристойності.
Так, це розкішне життя, але…
воно відокремлює.
Хочу, щоб хтось побачив мене таким, яким я є.
Не намагався змінити мене, втиснути в ідею чи концепцію.
Чи задовольнити свербіж своїх бажань.
Когось, хто приймає мене.
ТИ СПАЛА ТАК СПОКІЙНО. НЕ ХОТІВ БУДИТИ.
ПОБАЧИМОСЬ ВВЕЧОРІ. ВОЛТ
Привіт, сонько.
Котра година?
Година, з котрої почнемо наш день спа.
Ми влаштували день відпочинку для дівчат з вечірки нареченої.
Чули, в тебе була ще та ніч.
О, так. Не турбуйся про це.
Я теж не відразу звикла до цього скрипучого старого будинку.
Залиш це тут. Там, куди ми йдемо, нема обслуговування.
Ходімо.
Гаразд.
День спа.
ГРЕЙС: ЗЕМЛЯ ДО ЕВІ?
АГОВ?????? Я ДЗОНЮ ДО СКОТЛЕНД-ЯРДУ.
Я ЖИВА. ПРИПИНИ ХВИЛЮВАТИСЬ, XX.
Це Еві.
Cідай, розслабся.
Привіт.
Я буду рада нарешті зустрітись ввечері з нареченою і нареченим.
Вони справді ідеальна пара.
-Ти б хотіла вийти заміж? -Боже.
Не знаю.
Думаю, я ще занадто молода.
Але якби зустріла того самого?
Вік - це лише число.
Може, колись. Та мені подобається моя незалежність.
Ясно.
У тебе є брати чи сестри?
Ні, батькам вистачило однієї дитини.
Можливо, вони навіть би відмовились від мене, якби могли.
Ні, дуже в цьому сумніваюся.
Я пожартувала.
Так, звісно.
У мене є старший брат,
але я завжди хотіла сестру.
Відчепись від бідолашної дівчини, Люсі.
Ти наче маленький померанський шпіц.
Я теж завжди хотіла сестру.
Схоже, Еві, ви з Волтером зблизилися.
Ми лише знайомимося.
Не варто гратись у сором'язливість. Хоча мені цікаво.
Що він тобі розповідав про нас?
Майже нічого.
Але, впевнена, розкаже, як буде щось варте оповіді.
Гадаю, він тобі все розкаже у слушний момент.
Як можна добре знати когось, не знаючи його минулого?
Думаю, людей слід приймати такими, якими вони є.
Люди змінюються. Нема сенсу виймати скелети з шафи.
Яка дурня.
Ніхто не має такої чесноти.
Дай нам можливість, ми б усі шпигували.
Читали б чужі щоденники, повідомлення, листування.
Що вдієш. Це природно.
Певно, кожен з нас залишиться при своїй думці.
То тобі аж нітрохи не цікаво,
чим він займається за зачиненими дверима?
Що з тобою не так?
Прошу вибачення, міс.
-Мені так шкода. -Ні, все добре, чесно.
Еві, у тебе кров тече.
-Усе гаразд. Дрібниця. -Бідолашна.
Дай погляну.
Якого? Що, в біса, з тобою таке?
-Еві, я піду з тобою. -Все гаразд. Побачимося пізніше.
Просто дражню тебе, лялечко. Розслабся.
Ти навчишся любити мене. Обіцяю.
ДІА
Чорт.
ЗНАЙДИСВОЄ РОДИННЕ СПІВПАДІННЯ
ЕВІ АЛЕКСАНДЕР СУДИМОСТЕЙ НЕМАЄ
ЕВІ ДЖЕКСОН
Еві?
З тобою все добре?
Я їду звідси.
Чому? Вікторія щось наговорила?
Вікторія мене не хвилює.
Гаразд, я можу пояснити.
-Що ти мене переслідував? -Не перебільшуй.
На твоєму столі — документ з моїм іменем.
Дай я поясню…
Я знала, це занадто добре, щоб бути правдою. Ось докази.
-Докази чого? -Ти казав, що хотів познайомитись,
але тут усе чорним по білому.
Ім'я моєї мами, де я росла, моя школа. Ти знав усе.
Не поспішай із висновками.
Ти перевіряєш усіх гостей чи це прерогатива таких як я?
Це тут ні до чого.
Розумно перевірити мої судимості.
До речі, коли мені було 13 років, мені видалили мигдалини.
Можеш додати до свого маленького досьє.
-Ну ти й норовлива. -А ти пихатий.
Тобі невідомо, як це, коли люди використовують тебе
і весь час шукають вигоди.
Справді? Мені це невідомо?
Я хотів трохи дізнатись про тебе до того, як ти спатимеш під моїм дахом.
Ти не вчинила б так само?
Коли Олівер спитав, чи може запросити на весілля свою нову кузину,
я попросив його надіслати трохи відомостей про тебе,
аби бути впевненим, що ти не авантюристка.
Таке вже траплялось.
Я не дружу з технікою. Він це знає, тому й роздрукував мені кілька сторінок.
Ось і все, пусте.
Я хочу познайомитися з тобою.
З тобою справжньою, а не з пунктами на аркуші паперу.
І я би збрехав, якби сказав, що не був заінтригований побаченим.
У цьому я винен.
Ти мав просто спитати у мене.
Я знаю, вибач.
Я зробив помилку.
Я просто, я не…
Я не звик до такого.
І я не чекав зустріти тебе таку.
Я на тебе теж не чекала.
-Це ми щойно вперше посварились? -Не забивай баки.
Гадаєш, ти одна боїшся відчути біль?
-О, ти нічого не боїшся. -Хіба?
Коли я побачив, як ти збираєш речі, я злякався.
Будь ласка, не втікай.
Гаразд.
Більше жодних таємниць.
Маємо збиратись на вечерю-репетицію.
Вже час?
Боюся, що так.
Не можу дочекатися, щоб побачити весілля століття.
Треба влаштувати подвійне весілля.
-Дуже смішно. -Чому ні?
Чому б нам не влаштувати швидке весілля?
-Так. -Господи!
Наші сім'ї вже тут. Усі приготування зроблені.
Ти під кайфом від сексу.
Треба жити моментом. Відкинь сумніви і обачність.
Чудово. Я згодна.
Я залишив тобі сукню у шафі, якщо раптом тобі треба одягтися.
Ще подарунки?
Волте.
Ти ж знаєш, що я пожартувала?
Ось і вона!
Люба, сідай, будь ласка. Урочистості от-от розпочнуться.
Гаразд.
Виглядаєш повністю відповідно моменту.
Мої любі друзі.
Мої приятелі.
Хочу офіційно привітати у Нью-Карфексі три великі родини.
Біллінгтонів із Вітбі.
Клопстоків з Будапешту.
Й Александерів з Лондона.
-І нехай почнеться свято. -Правильно.
Ти наче прекрасне видіння.
Це було сильно.
Ти ж знаєш англійців та їхні традиції.
Я такий радий, що ми нарешті можемо бути чесними одне з одним.
Я також.
То де ж наречена й наречений?
Прошу хвилинку вашої уваги.
Поколіннями чотири наші родини служили одне одному.
Та, як вам відомо,
був дехто, кого не вистачало за цим столом,
дехто дуже важливий для нашого союзу.
І всі ми відчували напруження від цього дисбалансу.
Але сьогодні колись втрачений зв'язок буде відновлено
й зміцнено…
коли я одружусь з Евелін Александер.
Вітаємо!
Волте, що ти робиш?
-Напої, будь ласка. -Волте, Волте.
О, нарешті. Мені вже непристойно нудно.
Мій господарю.
Скільки себе пам'ятаю,
ви, любі смертні, поставляли
мені дружин у подарунок.
Три наречені.
Три. Магічне число.
Натомість, ви і ваші родини поколіннями насолоджувалися
безпекою
і процвітанням.
Найсильніші ми тоді, коли є три.
Ми можемо процвітати, коли є три.
Коли Еммелін, моя наречена з Александерів, залишила нас,
наш союз був скомпрометований.
Еммелін, моя наречена з Александерів.
У 1925 році твоя прабабуся Еммелін…
-Твоя прабабуся… -Хто це?
Колишня господиня дому.
Нещодавно пішла у засвіти.
Сьогодні ми вшановуємо наш вічний зв'язок,
договір, який ваші пращури уклали багато, багато років тому.
Наповніть ваші келихи.
За Еві.
-Мою нову наречену. -За Еві.
Ти вдихнула нове життя…
у ці чотири стіни.
Може, це навіть примусить моє старе серце знову битися.
Нехай радіють дружки нареченої.
Гадаю, тебе можна привітати, любий кузене.
Мені треба йти.
Мені треба…
Будь ласка, дайте мені вийти.
Благаю вас, будь ласка.
Еві.
Кохана, в чому справа?
Я хочу додому.
Але це і є твій дім.
Ми — твоя сім'я.
Еві, я думав, ми домовилися, що досить ламати комедію.
Зберігати секрети.
Тепер ми можемо бути справжніми.
Ні?
Чому ви всі так просто сидите тут?
Зробіть щось. Допоможіть мені.
-Ви всі чудовиська. Всі ви! -Міс.
Ви збоченці!
Не беріть її слова близько до серця. Із цими нареченими іноді так складно.
Допоможіть!
Допоможіть мені!
Ти мене ганьбиш.
Агов.
Агов. Гей, це я.
Ні.
Підготуйте її. Нинішній вечір ваш.
Завтра — мій.
Привітаємо нашу нову наречену в родині.
Їжте, ну ж бо.
Ласкаво просимо на твій дівич-вечір, Еві.
Гей, ні.
Не плач.
Скоро ми будемо як сестри. Три бездоганні ляльки для господаря.
-Будь ласка, відпустіть мене. -Годі вже.
Навіть з твоєю прабабусею не було так складно.
Доки вона не відмовилась їсти.
Егоїстичний вчинок.
Поставила під загрозу всіх нас.
Еммелін була чарівною.
Ми були хорошими подругами. Вона просто… Вона розгубилася.
Але ти…
Ти ж не підведеш нас так, як вона, правда, Еві?
Та істота…
в моїй кімнаті, це була ти.
Вибачай. Я була у грайливому настрої.
Чому?
Чому ви так зі мною чините?
Через твою кров, звісно.
Наші кровні лінії рідкісні.
Вони особливі.
І їх поєднання робить нас чотирьох всемогутніми.
Стійкими до впливу часу.
Колись ми обидві були у такому ж становищі, як і ти, Еві.
Усе ж таки тоді для жінок вибір був обмеженим.
Вікторія була з ним протягом 500 років.
Я — лише сто.
На церемонії ти будеш пов'язана з господарем.
І з нами.
Але щоб цей зв'язок став постійним, ти мусиш спершу випити його кров.
Коли вип'єш, вбереш його силу.
Ти здобудеш силу сотні людей.
Але лише після того, як господар вип'є твою кров,
ми усі отримаємо вічне життя.
І скільки житиме він, стільки ти насолоджуватимешся своєю силою.
Ні.
Ні, ні, ні.
Ні, не треба. Не треба!
Подобається ця?
Ді.
ПИВНИЦЯ
Приберіть її. Притримайте для церемонії.
Нова господиня почала проявляти інтерес.
Дивись, Еві.
Твій новий дім.
-Прошу, не кладіть мене туди. -Ні. Не хвилюйся.
Вдень ти можеш бути назовні.
Про нас існує так багато хибних уявлень.
Будь ласка.
-Скажи "добраніч". -Ні. Ні! Зупиніться!
Допоможіть!
Ні, ні.
Ні! Зупиніться!
Ні, не залишайте мене тут.
Ні!
Ні, допоможіть.
Допоможіть!
Чорт.
Зараз швидко.
Ви маєте мовчати.
Заждіть.
-Діа. -Вам доведеться прислати допомогу.
Чому ви мені допомагаєте?
Ваша прабабуся була моєю близькою подругою.
Вона трималася, скільки могла, заради всіх нас.
Та врешті-решт одруження з монстром стало для неї нестерпним.
Швидше.
Їх може вбити лише кілок, відрубання голови або вогонь.
Біжіть, поки не опинитеся в літаку за межами Англії.
А що буде з вами?
Те, на що я заслуговую.
Вперед.
Ходімо! Замкніть ті двері!
Рухайтесь!
-Ви туди! -Праворуч.
Обшукайте територію.
-Далеко вона не втече. -Сер.
Ми тебе вистежимо!
Допоможіть мені! Прошу, допоможіть!
Вибачте, у нас зовсім немає грошей.
Будь ласка.
Прошу, вони йдуть за мною. Де Вілль.
Джонатане, там зовні дівчина.
Тримай, люба.
Ти вся тремтиш.
Ромашка. Заспокоює душу.
Так, вітаю.
Це містер Харкер.
Так, тут молода пані,
схоже, дуже схвильована.
Так.
Я погано чую, люба. Може, ти спробуєш?
Добрий вечір, це Міна Харкер.
Так. Дівчина каже, що втекла з Нью-Карфекса.
Так, я розумію. Це сильно насторожує, так.
Так, розумію.
Я щойно приготувала їй чашку чаю.
Маленький ковток, люба.
Корисно для нервів.
Так, авжеж.
О, це справді честь для нас.
Вони вже в дорозі.
Тобі справді варто випити чаю.
Не зіпсуй тут нам усе, люба.
Це була смілива спроба. Віддаю тобі належне.
Вірю, що тепер ти позбавилась таких ідей.
Хто ти?
У давні часи мене називали стригою чи носферату.
А у Валахії мене називали Сином Дракона.
Прізвисько, яке мені більше до вподоби.
Хочеш сказати, що ти...
Еві. Подумай про те, що ти отримаєш.
Багатство, владу.
Величезну силу, вічне життя.
Більше жодних хворіб, як у твоєї мами.
Жодної боротьби. Більше не обмежена крихкістю людського існування.
Привілейоване життя.
Відчуття, що належиш.
І родина, що повністю віддана тобі.
Хіба це не за цим ти сюди приїхала?
Хіба не цього ти хотіла?
Для когось з вашим…
минулим,
це, безумовно, більше, ніж перевага.
Це сильно полегшило б твоє життя…
якби ти захотіла добровільно.
Але ти не маєш права голосу. Ти вже погодилась на мою пропозицію.
Ти мене обдурив.
На щастя для мене, дрібний шрифт не має значення.
Вибач.
На мій смак, малогомілкова кістка недооцінена.
Припини посміхатись.
Я такий радий, що ти отямилась, кохана.
Ми зібралися тут цього вечора,
щоб освятити союз між нашим милостивим господарем
і його новою нареченою
з роду Александерів.
Довгого їм процвітання.
Хай дружки нареченої радіють.
Господарю.
Чи береш ти цю жінку за дружину?
Так.
І чи будеш ти, Евелін Александер,
любити, шанувати, слухатися господаря
і служити йому протягом усього вашого вічного життя?
Усе закінчиться тут.
На мені.
Коли буде важко, знай, що сильніша, ніж про себе думаєш.
Ти вбереш його силу.
…вбереш його силу.
Так.
Тепер ви можете обмінятися кров'ю.
Повільніше, люба.
Попереду ще багато цікавого.
Хочу її наступною.
Ні!
Ні.
Еві, прошу, я…
Ні.
Думаєш, можеш змінити тисячі років
отак просто?
Я вбила його.
-Все скінчено. -Дурне ти дівчисько.
Це була лише подряпина.
Якби він помер,
я б не змогла зробити цього.
Ні. Діа, біжи по допомогу.
Ти жалюгідна.
Ти не одна з нас.
Напівкровка.
Це все, що ти можеш?
Ти ніщо.
Що ти робиш?
Годі, Вікторіє. Прошу.
Повернись на своє місце.
Ні.
Ні?
Ні.
Ти більше не вказуватимеш мені, що робити.
Я казав господарю, що ти нижчий сорт, коли він згадав про тебе.
Що ти не дотягуєш до наших стандартів.
Я мав перерізати горло тій дитині, твоєму дідові,
коли у мене була можливість.
І з насолодою відрубаю твою голову
і згодую її вовкам!
Покидьок.
Я зробив тобі послугу.
Врятував від жалюгідного виправдання твого існування.
Дав своє прізвище.
Статус, привілеї.
Всю владу над світом.
Я радше помру, ніж стану частиною цього.
Ви, сучасні жінки, такі невдячні.
Усі ті жінки.
Ти чудовисько.
Я є бог!
Сподіваюся, ви всі згорите.
Ти…
ДВА ТИЖНІ ПОТОМУ
Привіт, це я.
Ми заплатили копам. Виграли трохи часу.
Треба знищити докази і забиратися з міста.
Не хвилюйся, вона смертна.
АЛЕКСАНДЕР НЕРУХОМІСТЬ
У неї немає жодної сили.
Добре. Я передзвоню.
Досі найбіліший чоловік, що я тільки бачила.
Маю визнати, мені подобається твій образ.
Дякую.
Спекалася старого, вперед до нового.
План знаєш?
Так, заходимо туди і розправляємося з ним.
Точно. Але пропусти мене вперед.
Не хочеш, аби я перевела тебе у помічниці?
Облиш, я завжди була твоєю помічницею.
Добре, сестричко. Готова?
За тебе? Завжди.
Стривай, де ти взяла биту?
Іронічно, правда?
Бита, бетмен, вампір.
Ходімо, Еві, це приємно.
Переклад субтитрів: Vsevolod Ivashchenko