Míček, nebo pamlsek?
No tak, Bruve, vyber si!
To je blbost.
Jo, Bruv! Pán svého osudu.
Tak to ale není, že?
Bruv si vybral míček, ne?
Jo, jednu ze dvou možností, kterou jsi mu dal.
Můžu dostat kávu?
Ne, zavíráme.
Prosím. Jen pět minut. Prosím.
Já vlastně musím jít. Musím totiž něco zařídit...
Tak zejtra, Foozi.
Paráda. Tak pojď, Bruve.
Hezký škvrně.
Ne, Bruve! Bruve!
Tady máte. Dneska už končíme, ale nevadí.
Nechoďte!
Musím zavřít kuchyň.
Vrátím se za vteřinku.
Proč od tebe mám 17 nepřijatých hovorů?
Slyšelas hlasovku?
Hlasovku dneska nikdo nepoužívá.
Co se děje?
Proč je tady to dítě?
Viď?
Potřebuju kávu.
Nesahej na něj.
Mám za sebou mega divnej den, Reets.
Naprosto šílenej.
Odtučněný, či plnotučný?
Reets?
Rito!
Říkala jsem, ať na něj nesaháš.
Tohle byl blbej nápad.
Víš co, Reets? Já to zvládnu.
Měla bys jít domů.
Co kdybych ho vzala ven?
Můžeš se umýt a prospat.
To není dobrý nápad.
Moc si to spolu užijeme, že jo? Ano!
Ano, užijeme. S tetou Ritou bude legrace.
Natrénuju si to, než budu mít vlastní.
Cože?
Můžeš mi své dítě svěřit.
To není moje dítě, Reets.
- Dobře. - Ne, to není dobře.
Není to moje dítě.
No, vlastně je.
Jsi v pořádku?
Jestli je toho na tebe moc, nemusíš se stydět.
- Všichni ti pomůžeme... - Dost!
Tohle není moje dítě.
Není to vtipné, Tash.
Ne. Já vím, že ne.
Mám někomu zavolat?
Ne, proto jsem volala tobě.
Ne, myslela jsem jako...
Do toho. Jen to řekni. Mě to nenaštve.
Měla bys zavolat sestře.
Fuj a je to venku!
Myslím, že Bobbi by ti mohla pomoct.
Pecka. Já ne.
Dobře. Půjdu s ním ven. Ty se osprchuj!
Ne, Rito. Není to bezpečné. Dej mi to dítě.
Vždycky naletím na...
- Dej mi ho! - ...tvou hysterii.
- Dej mi ho! - Táhneš se sem...
- Hej! - ...nadarmo!
- Rito! - Kdybys...
- Dej mi ho! - Stačí...
- Rito, dej mi... - Jsi blázen!
Dej sem kurva to děcko!
Omlouvám se, Reets, za tamto.
Nevím, proč jsem vyjela. Myslím, že prostě... Však víš.
Jsem v pohodě. Šílená, ale v pohodě.
- Možná... - Pardon.
Říká: "Nedala by sis v pátek pizzu a Jägermeistery?
Hele, najdi si vlastní kámoše.
Hele, zavolám Bobbi. Slibuju.
Víš co? Počkám tady, dokud nepřijede.
Můžeš prostě vypadnout?
Dobře. Jo.
Děláš si ze mě prdel?
Mags!
Čau.
Mags, hloupá otázka. Já přece nemám dítě, že ne?
Mags?
Myslela jsem, že se chceš omluvit.
- Za co? - Za ten poker?
V pátek? Chovala ses jako kráva?
Ano, poker. Na pokeru jsem dítě neměla, že ne?
Protože já nemám dítě.
Že jo?
Mags?
Dneska na ty tvoje krávoviny opravdu nemám čas.
Hele, za chvíli jdu do parku.
Když ho dáš spát,
tak se za hodinu můžeme sejít. Tash?
Natasho?
Vím, že nejsem tvoje máma,
a i ty víš, že nejsem tvoje máma.
Nevím, co tu hraješ za hry, ale já to hrát nebudu.
Mně se do hlavy nedostaneš.
Fajn. Tak se podíváme.
Kolik Lydií McNaish Wilcoxových
může v Bexhillu být?
Ano!
Valíš domů ty malá mrdko.
Hustý mimino.
Mimina jsou super.
- Já... - Než si vytvoří rámce
pro zvládání konceptů,
tak svět vidí jako čistá data.
Vědomí v nejčistší podobě.
- Já... - To dítě doslova srší
univerzálním vědomím.
- A jak voní? - Jo.
Úplně božsky.
- Přivoňte si. - Stalo se, díky.
Hej, Bruve, ne, kámo.
Compadre, tohle se nedělá.
Bruve? Bruve, kámo!
Omlouvám se. Obvykle mimina zbožňuje.
Bruve! Kámo! Hele, Bruve,
aport. Aport, Bruve! No běž!
Jo, hodnej.
Znám se s Lydií.
Jo, dnes ráno nám to řekli.
Lydia byla královna. Ať odpočívá ve vší síle.
Sice mě povýšili, ale dělat vedoucího je na prd.
Teď jsem totiž spoluviník, víte?
Dobře. Já jen hledám její rodinu.
Něco jí musím vrátit.
S rodinou se nebavila.
Jo, samí rasisti.
Dobře, co partner?
Ne. Měla svoje knihy.
Tohle je docela naléhavé. Hledám někoho, kohokoliv,
ale spěchá to.
Pokadilo se vám.
Vzadu je přebalovák.
To ale nejde, nemám ani plínu.
Mám jednu navíc.
Dobře. Tak jak to chodí?
Můžu ti vyměnit plínu?
Dobře. Tak to asi dáš najevo.
Dobře.
Buď hodnej.
Žádný vylomeniny, jo?
Dobře.
Dobře, takže chlapec.
Fajn, vítej v binárním světě.
Fuj! Ale!
Když se tak bavíš, tak si to udělej sám.
Je to jen děcko.
Všechno v pořádku?
Sestra má mimino. Musí ho přebalovat tak pětadvacetkrát za den.
Jo, je to úplnej hovňostroj.
Já umím vyměnit plenu.
Víte, moje neteř je taky celkem bílá.
To se stává.
Tady máte.
Jo.
Co, Bruve?
Máma ho nechala jako štěně,
takže má strach z opuštění.
Ty se bojíš, že tě opustím.
Ale to bych ti nikdy neudělal.
Na, Bruve, aport.
Jo, Lydii jsem naposled viděl asi před měsícem.
Než se všechno posralo.
Jak posralo?
Zákaznice se udusila sušenkou.
Našla ji Lydie a sebralo ji to.
Nechodila do práce.
Nezvedala telefon.
Odstřihla kamarády a než jsme se nadáli, tak...
Kurva!
No, však víte.
Pořád máte pokaděnou ruku.
Páni! Stejný dupačky.
Hustý.
To nebylo Lydiino dítě.
Pardon?
Proč jste mi neřekl, že měla dítě?
Nevím. Zapomněl jsem.
Hele!
O co jde?
Co to dítě?
Je to to samé děcko jako na záznamu?
No tak, Foozi, vzpomeň si.
Pardon, v tom vám nepomůžu.
Ale jo. Hele, říkal jste, že ta žena přišla s dítětem, ne?
Asi jo.
Jak asi?
Bylo na videu.
Má stejné dupačky.
Promiň, kotě, rachota volá.
Ne, moment...
Bruve?
Kde je můj tulák?
Bruve!
Ne!
Kurva!
Bruve!
Do prdele!
Omlouvám se. Vběhl mi tam.
To ses posral!
Nemůžeš prostě zabít psa.
Kolika lidem jsi tohle už udělal?
Uklidni se. Je to jen mimino.
Žádný blbosti. Nežertuju,
Krmím tě, jen abys neřval.
Nemysli si bůh ví co.
Co ty na to? Chce to víc česneku?
Ne, máš recht.
Mama. Máma.
Mama.
Haló?
To jsi ty, Natasho?
Natasho?
Co to kurva dělám?
Pst! Nic se neděje. Jdeme zpátky do auta.
Neměla jsem tě tu nechat. Promiň. Už je to dobrý.
Asi si musíme promluvit.