Pozdravljeni. Oprostite.
Brezkofeinsko kavo, ovseno mleko, prosim. Hvala.
Vaš dojenček je ljubek.
Hvala.
In tisto, prosim.
Ja, seveda. -Hvala.
Kje je?
Kaj? Ne. Povej mi, kje je.
Ali to počneš namenoma? Ker, iskreno, ne znam presoditi.
Prosim?
Čez 45 minut bi morala biti na odru za avdicijo iluzionistov,
pa se ne oglasi na telefon.
No, ravno je vzela dojenčka iz mojega stanovanja.
Skisalo se ji je.
Kaj pa pričakuješ?
Pojaviš se od nikoder s starejšo prijateljico,
ji pokažeš otroka, nato pa izgineš brez vsakršnega pojasnila.
Zdaj pa naj bi jaz izvedla trik maščevanja pomočnice
brez pomočnice, mater.
Izogiba se tvoji avdiciji.
Morda zato, ker je končno ugotovila,
da jo le izkoriščaš da ti plačajo, ti rit v pajkicah.
Srečno pri prepričevanju Jerryja, naj da tvojo bleščičasto češpljo na poster.
Ja. Jebi se. -Jebi se!
Jebi se!
Oglasi se, Bobbi.
Kje si?
Kaj se greš? Takoj me pokliči nazaj!
Šla k mami.
Čmrlj, srček, mavrica, komet. Bobbi!
Dobrodošel v Jupitrovi hiši.
Zelo se bova zabavala.
Ti pokažem moj najljubši kraj.
Dobro vem, kaj počne Bobbi.
Tja greva, vzameva dojenčka in odideva.
S tisto žensko ne bom spregovorila.
Kdaj si zadnjič videla mamo?
Na babičinem pogrebu, red približno 15 leti.
Hotela je, da bi izrazili hvaležnost, a sem ji povedala, da je narcisoidna.
Živi v nori komuni.
Vse smrdi po šamponu iz blata in kurjem dreku.
V redu.
Poglej gor.
Bobbi, prisežem, ubila te bom.
Kaj, če ji bo kaj storil?
Ubiti bi ga morala, ko si imela priložnost.
Sporočilo ti hoče poslati.
Kakšno sporočilo.
Sranje. Vem, kje sta.
Bobbi!
Oprosti. Zataknilo se mi je.
Kaj za vraga si razmišljala?
Rekla si, da lahko pomagam.
Zdela si se pod stresom.
Si mislila, da je prava rešitev, če prideš sem?
Zdelo se mi je, da bi bilo to dobro zate.
Mama ga še ni spoznala.
Nočem biti tukaj.
Natasha, počasi.
Natasha, nehaj bežati od mene.
Skrbi me zate.
Rada bi vedela, da si v redu.
Si v redu? -Dobro.
Nisi.
Strah te je.
Nekaj je narobe. Pogovori se z mano.
To ni moj dojenček.
Padel je s pečine,
ujela sem ga,
zdaj pa se ga ne morem znebiti.
Nevaren je, Bob. Če ga boš poskusila vzeti,
te bo ubil.
Pozabila sem, kako zlobna si.
Je s tvojo sestro vse v redu.
Čudovito.
Lahko je tu in se z mamo igra srečno družino.
Pojdiva.
Jezus.
Hoče, da ostaneva tu.
Zakaj?
Nekdo bo prišel pogledat avto.
Morda bo trajalo.
S prijateljico lahko počakata v hiši.
Vem, da nisi prišla obiskat mene,
zato se bom potrudila, da se ti umaknem.
Bobbi mi je povedala o temle.
Ti si bila prav taka. Nikoli se nisi umirila.
Pripravila vama bom posteljo, če bosta morala ostati.
Je tu jezero?
Ja. -Dobro.
Tam bova opravili.
Zakaj to počneš?
Življenje ti hočem rešiti.
Ne.
Povej mi, kaj si ti njemu.
Povej, zakaj bi kdo 50 let živel v avtomobilu
in jedel pokvarjene jabolčna pite.
Ker zdaj vidim le noro starko,
ki mi govori, naj dojenčka vržem v jezero.
Iskreno, ni mi do tega.
Nič?
V redu, jebeš to.
Kakršen načrt že imaš, ne deluje.
Kam greš, trapasta punca?
Ne odhajaj. Tako blizu sva.
Če mi nočeš povedati, kaj za vraga se dogaja z njim,
bom ugotovila sama.
Jutri tak čas boš mrtva.
Jaz pa bom sledila drugi trapasti punci.
Trapasta punca!
Kaj bi rad? Si lačen?
Lahek pa ravno nisi.
Kaj bi rad?
Mi lahko malo prizaneseš?
Našla ti bova hrano, ne bova se izpostavljala in poiskala pot ven.
Prav?
Živjo, mama.
Honey pravi, da je jabolčnik za nocoj nared, če bi ga poskusila.
Draga Bobbi.
Tako vesela sem, da sta tu.
In tako vesela sem, da si ti tu.
Teta si postala.
Jaz pa starešina.
Kakršne koli so že okoliščine, to je blagoslov, kajne?
Napolni si posteljo, prav.
To je moja postelja.
Oh, Bobbi. -Ja.
Se vidiva pri večerji. -Ja.
Daj no.
Joče, ker si ti utrujena.
Naspati se moraš.
On pa se mora izjokati.
Živjo,
Honey sem.
Ti pa si gotovo Natasha.
In to je najbrž tvoj ljubki dojenček.
Ujela si nas sredi rahlo veličastnega kaosa.
Kako ljubki so pri tej starosti, kajne.
Poskušaš s kožo na kožo?
Kaj?
Položiš si ga sem, na prsi, dokler vajini srci nista usklajeni.
Telesna vez med mamo in otrokom je nekaj izjemnega.
Pa ja.
Boš ostala za solsticij? -Žal ne.
Moraš.
Honey! -Bobbi, pokaži čarobni trik.
Če boste zelo prijazni, bo Bobbi morda pokazala trik.
Potem pa vsi pomagat pri kresu.
V redu.
Kaj imam tu?
Čokoladne kovance.
Vsi se morate močno zbrati,
da bi ti kovanci šli v tisto skledo.
Prav. -Prav.
Tri, dve, ena.
Kam so šli?
Kaže, da ni delovalo.
Razen če... Poglejte v žepe.
Čokoladni kovanci. -Čokoladni kovanci.
V redu, vsi,
čokolado v omarico za posladke.
Bobbi jim je dala kovance.
Zaradi rafiniranega sladkorja nam zobje počrnijo in izpadejo.
V redu je, Tash.
Zakaj ti nimaš dojenčka?
Je to zato, ker si lezbijka?
Otroke spodbujamo, naj bodo radovedni in odprti
in odgovarjamo v duhu skrajne iskrenosti.
No, s partnerko sva se odločili,
da biološki otrok ne bi bil...
Ker nosečnost...
Od rafiniranega sladkorja vam ne bodo počrneli zobje.
Kot otrok, sem kar naprej jedla sladkarija. Lepe zobe imam.
Čas, da gremo h kresu. -Ampak jaz hočem čokoladni kovanec!
Jacob, v Jupitrovi hiši,
glasov ne dvigujemo v jezi...
Dvigujemo jih le v veselju. -Le v veselju.
Zdaj pa pojdi pomagat drugim. Pojdi.
Nič več čokoladnih kovancev, Bobbi.
Ne moreš si pomagati, kajne?
Ta nori kraj.
Natasha, mi daš cigareto.
Kaj?
Pokazala ti bom Barbarino delavnico.
Tja gre, ko ima vsega domov.
Nihče ne sme sem noter.
Lahko zdaj dobim cigareto?
Prav. Ne kadi pred nikomer, dokler ne znaš vdihovati brez kašlja.
V redu?
Vedno uporabi ta dva prsta.
Nikoli teh dveh, če nočeš biti videti kot kreten.
Če te kdo prosi za cigareto, vedno reci ja.
Razen če je tvoja zadnja,
Potem reci, da jo bosta delila.
Delila?
Pozabi.
Pozdravljena.
Kaj hočeš?
Dojenčka moraš znova uspavati.
Edina si, ki to lahko stori.
Klasična Nataša, ne?
Kot bi poskušal ljubiti klovna.
Ja.
Kdo pravzaprav si?
Vem, da nisi učiteljica joge.
Pomagam ji z dojenčkom.
Če hoče mojo pomoč, ji povej, da lahko sama prosi zanjo.
Kaj se je zgodilo s tabo.
V sobi je škatla tvojih otroških oblačil. Namenila sem jih Bobbi,
a bodo verjetno tebi bolj prav prišla.
Biti ljubeča babica ti ne sede.
Tebi pa ne biti zadržana mama.
Ničesar ti ni treba dokazovati.
Sploh ne meni.
Je vredno tega?
Da živiš na polju in delaš glinene človečke?
Ti mi povej.
Je dojenček zapolnil luknjo v tvoji duši?
Zakaj si prišla sem, Natasha?
Te so za en drek, mimogrede.
Nikar ne začenjaj.
Kaj bi rad?
Kaj bi rad? Kaj bi rad?
Kaj bi rad, vraga?
Kaj bi rad? Povej mi,
kaj bi rad.
Kaj bi rad?
Pojdi spat. Daj.
Ne dovoli mi spati.
Naj joka.
Ko boš pripravljena, pridi na pojedino.
Zakaj si me pripeljal sem?
Kot veste, je poletni solsticij
moja najljubša noč v letu.
Ja!
Praznujemo temno maternico iz katere smo prišli in v katero se vrnemo.
Na noč solsticija, slavimo luč v nas,
da jasno vidimo, kaj se od nas zahteva.
Da smo drug za drugega najboljši, kar smo lahko.
Ja! -Ja!
Tokratni solsticij
je nekaj posebnega.
Obe moji hčerki imam pod isto streho.
In še vnuka.
Zato letošnji solsticij posvetimo
materam
in otrokom, ki jih naredijo matere.
Mamam in otrokom, ki jih naredijo matere.
Mamin otrok preklinja preglasno in prepogosto,
Mamin otrok se smeje preglasno in predolgo.
In tuli v luno, pa spi v jarkih
in štorasto poje to pesem na glas.
Sem materina divja hči,
tista, ki teka bosonoga in preklinja ostro kamenje.
Sem materina divja hči...
V redu je. Vse je v redu.
Ubiti naju poskušaš.
Nisem vedela, da bo škodovalo tebi.
Lažnivka.
Sploh ne veš, zakaj to počenjaš, kajne?
Kajne?
Helen...
Kdo za vraga je Helen?
Mi ne boš povedala?
Opravila sem!
Bi rad, da izve?
Odhajam iz te norišnice. Pri tej priči.
Natasha Williams.
Lydia McNaish-Wilcox
Yolanda Rey.
Tanya Anne Curtis.
Ines Moreno.
Alia Waseed.
Rekla sem ti, da se mi ne približuj,
ti nora krava!
Rosie Stone.
Še en korak bliže, pa prisežem pri bogu...
Pokazati ti hoče.
Helen! Helen!
Helen!