Hát szia!
Szia!
Hát szia!
Éhes vagy?
Helló!
A BABA
Rendszeres az alvás?
- Igen. - Naponta hányszor?
Háromszor.
Nincs sok ideje magára, igaz?
Bármi aggály az anyától?
- Nincs. - Tudja...
ezek a látogatások legalább annyira magáért vannak, mint érte.
Tegyük fel az asztalra, és gyorsan vizsgáljuk meg.
Miért nem vesz egy teát,
és szán öt percet magára?
- Jól vagyok, tényleg. - Csak egy rutinellenőrzés.
Nem szereti, ha megérintik. Csak ha én.
Ez nevetséges! Szeparációs problémái lesznek!
Nézze, kedvesem, pihennie kell,
hagyja csak itt velem.
Én mondom, nem jó ötlet.
Kérem.
Szerintem anya egy kicsit fáradt.
Hadd pihenjen egy kicsit, rendben?
Helló.
Istenem! Valaki hívja a mentőket!
- Mi történt? - Hívják a mentőket!
- Mi történt? - Vissza, lépjenek hátra.
- Lélegzik? - Meghalt, meghalt?
Nem találtam meg a Sevngali-paklit
és az összekötő gyűrűket, sajnálom.
Semmi baj.
Gondolkodtam...
Mindenen.
Anyám azért szült, mert azt hitte, jobbá teszem a dolgokat.
Ezért próbáltam boldogságot hozni.
Bizonyos szinten a munkámnak éreztem.
De ezt nem zúdíthatom egy emberre.
Különösen nem egy babára.
Igen.
Nagyon magányos voltam.
- Szóval... - Fájdalmas.
Látni, hogy ennyire akarsz valamit.
És nem engem.
Ez az egész
sok mindent felhozott, tudod?
De nincs hely számomra...
mert a szarod... mindenhol ott van.
- Igen. - Mennem kell.
Szia, Bob.
Nem tudom, hová menjek.
- Mondjuk a nővéredhez. - Tessék?
Valami biztosan történik,
de nem láttad, mert lefoglalt a saját bajod.
Natashának nem kellek.
Nyisd ki a szemed, Bobbi.
Szia!
Láttad Natashát? Minden rendben?
Natasha?
Én vagyok az.
Natasha bajban van.
Mi folyik itt?
Már elmondta.
Mit csinál vele?
Mi ő?
Babának tűnik...
de igazából valami sokkal öregebb.
A félelem, hogy nem szeretnek.
A szükség feneketlen verme.
Azt hittem, én tettem ilyenné.
De a világ tette.
De honnan is tudhatnám?
- Szóval mit tudunk? - Natasha döntött.
Most már a babáé.
Ennyi?
Komolyan beszélsz?
Inkább csak itt maradnál elrohadni?
- Kifelé! - Rendben.
Nem kellett volna bántanod a nénit.
Nem akartalak otthagyni.
Nem megyünk ki többé. Bocsi.
Sajnálom.
Nem megyünk sehová.
Fáradt vagy?
Én fáradt vagyok.
Fáradt vagy?
Aludni szeretnél? Igen? Ránk férne egy kis pihenés.
Igaz?
Aludj csak, kicsim.
Anya szeret téged.
Csak te és én, oké?
Anya szeret...
Anya szeret téged.
Anya nagyon szeret téged.
Nagyon-nagyon.
Anya csak a tiéd.
Tashy!
Hoztam ezt-azt. Varázslatos sütögetés lesz.
Megnyertük a lökést!
Ha kiütjük Smitht,
akkor hazai pályán megverhetjük a fattyakat!
- Alszik a baba, apa. - A töröktől hoztam.
A hölgy szerint nagyon finom.
Átalakítások!
Rendben, kezdjük a főzést!
Apa, el kell menned.
Tessék?
Miről beszélsz? Tesztmérkőzés lesz!
Mi van Ausztrália megverésével?
Felébresztett? Minden rendben.
Itt vagyok. Nem megyek sehová.
Látod? Minden rendben.
Kérlek, ne tégy semmit. Nem marad sokáig.
Hé! Hadd öleljem meg!
Vacsoraidő, igaz?
Ennél valamit?
Így van.
Itt is van.
Mit találtam?
Hé, fáradtnak tűnsz.
- Hadd etessem meg. - Tudom, hogy szereti.
Bobbival is ilyen voltál.
- Tessék? - Csak te tudtad jól csinálni.
Senki nem segíthetett.
Nem mintha sokan ajánlkoztak volna, ugye?
Tessék?
Felejtsd el, apa. Felejtsük el.
Nézd, sajnálom.
- Tudtam, hogy nem... - Ne...
De nem tudtam, hogy segítsek. Én is szenvedtem.
- Hadd segítsek most. - Ne, apa.
Mi a baj, kicsim?
Itt vagyok, Bobbi is itt van.
Hadd segítsünk.
- Csak hagyd itt. - Ne, apa.
- Nem érted. - Jól vagy, ugye?
Apa!
- Hát persze, hogy jól. - Apa! Kérlek, ne!
Hadd pihenjen anya,
hadd legyen ideje magára.
Meg is vagyunk.
Rendben, Tashy, magára kéne hagynunk kicsit.
Tudnia kell, hogy nem
lehetsz mindig vele.
Mássz ki a fejemből.
Hagyd abba!
Szia!
Hoztam pár dolgot. A babának.
Tele volt a lakás babacuccal.
Akár a tiéd is lehet.
Azta, köszi, Bob.
- Vissza... - Bocsánatot akartam kérni.
A Jupiter-házban történtekért.
Semmi baj.
Féltékeny voltam.
Mert babád van.
Próbáltad elmondani, mi folyik itt.
Nem hallgattam meg.
De segíteni akarok.
Tudom, hogy segíthetek.
A babával.
Nem kell ezt tenned magaddal.
Mit kell tennem?
Anya.
Kedves tőled, hogy elhoztad ezt a sok holmit!
Őszintén, ez több mint elég.
Köszönöm.
Jól vagyok.
Tényleg.
- Itt van apa? - Nincs.
Akárhogy is, későre jár, köszönöm, hogy eljöttél.
Menned kellene.
Rendben.
Semmi baj.
- Jézusom! - Istenem, sajnálom!
Hozok törölközőt.
Semmi baj.
Apa!
Apa, kérlek!
- Mi történik? - Én vagyok. Semmi baj.
Maradj itt.
Bobbi? A törölköző?
Nem tudom megállítani! Fuss!
Natasha! A baba irányítja!
Ideje aludni.
Hunyd le a szemed.
- Ideje aludni. - Álmos vagyok. És te?
Natasha!
- Nézz rám! - Sajnálom!
- Semmi baj! - Istenem!
- Ő a szörny! Nem te!
- Küzdj ellene! - El kell menned!
- Natasha! - Lydiának igaza volt.
- Nem - Csak így érhet véget!
- Natasha! - Nem segíthetsz! Senki!
Ne légy hülye!
Gonosz vagy!
Rohadtul gonosz vagy!
Egy parazita vagy, aki az embereken élősködik!
Persze, hogy elhagyott, te szörnyeteg.
Apa! Apa! Jól vagy?
- A fejem... - Hívok mentőt.
- Mi történt? - Mennünk kell.
Ezúttal senki nem kap el.
Ott!
Natasha!
Menj! Menj! Jól vagyok...
- Natasha! - Jól vagyok.
Natasha!
Tudom, hogy nem te voltál.
Tudom, hogy ez nem te vagy.
Akkor ki vagyok, Bob?
Nem tudom, miről szól az életem.
Miért vagyok itt?
Senki nem tudja, miről szól az élete! Senki nem tudja, miért van itt!
Mikor úgy volt, hogy nem szólsz hozzám többé...
nem tudtam, mit tegyek.
Próbáltam boldogságra lelni.
De nem sikerült.
Nem kell tudnod, miért vagy itt.
A nővérem vagy.
És szeretlek.
Hadd gondoskodjak rólad most én.
- Azt hittem, értelmet ad majd. - Egy baba nem tud.
Senki nem tud.
- Talán. - Nem ő a megoldás.
Kérlek. Hadd segítsek, együtt megoldjuk.
- Csak engedd el! - Natasha!
Biztosra kell mennem.
- Nem menthetsz meg mindenkit! - Natasha!
- Ne légy mártír! - Natasha, várj!
Várj!
El akarok búcsúzni tőle.
Remélem, békére lelsz.
- Ne! - Istenem! Istenem!
Natasha?
Vége?
Azt hiszem, igen.
Natasha?
Te meg én, jól elleszünk ma este, mert anyukádat megfekteti
az apád!
Te vagy a legrosszabb nagynéni.
- "A legrosszabb?" - Kész katasztrófa.
Második legrosszabb.
A legrosszabb.
Sajnálom.
Semmi baj.
Tudod, hogy melletted vagyok.
Tudom.
Székrekedésem van.
Senki nem mondta, hogy ennyire ez lesz.
- Igen, ez a része rossz. - És mi a jó része?
- Hová lett? - Hogy vagytok Bobbival?
- A zsebedben! - A zsebemben?
- Dolgozunk rajta. - Azt hiszed, ott van?
Igen!
Azta!
Ki segít nekem megenni ezeket?
Úgy fest, nekem is dolgoznom kell pár dolgon.
- Ki gondolta volna? - ...eltűnt a zsebkendő?
Ki akar segíteni? Te, gyere ide.
Igazi őrültség.
Egy ember van benned.
Nagyon meg fogom bánni?
- Néha igen. - Jézus, az agyamra mész.
Ne hallgass rá.
Anya nem gondolkodik, mert be van indulva.
- Mi az? Én vagyok a legjobb. - Dehogy!
Te vagy a legjobb!
Várj! Te vagy a legjobb!
Szerinted én vagyok?
Nem, te vagy a legjobb!
Nem, mi ez? Nem, én vagyok a legjobb?
Te vagy a legjobb!
Gyerünk!
Gyorsabban!
- Előre! - Túl öreg vagyok ehhez!