Bună!
Ți-e foame?
Bună!
- Învățăm să dormim? - Da.
- De câte ori doarme pe zi? - De trei ori.
Nu vă rămâne mult timp pentru dvs., nu?
Mama e îngrijorată de ceva?
De nimic.
Știți, aceste vizite sunt și pentru dvs., și pentru copil.
Să-l punem pe masă, să-i facem un consult rapid.
Ce ziceți să vă luați un ceai și să stați singură cinci minute?
Nu-mi trebuie nimic, serios.
- Doar un consult de rutină. - Nu-i place să fie atins de nimeni.
- Doar de mine. - E ridicol.
O să aibă probleme de atașament.
E clar că aveți nevoie de o pauză. Lăsați-l cu mine.
Vă spun, nu e o idee bună. Vă rog.
Cred că mama e cam obosită. Să o lăsăm puțin în pace.
Bună ziua!
Doamne! Să cheme cineva o ambulanță!
Chemați o ambulanță!
Ce s-a întâmplat?
La o parte. Nu vă apropiați.
A murit?
N-am găsit cărțile pentru magie și nici inelele. Scuze.
Nicio problemă.
M-am gândit...
la tot.
Mama m-a născut pentru că a crezut că îi voi rezolva problemele.
Cred că de asta încerc să mulțumesc oamenii.
La un anumit nivel, cred că e treaba mea, dar e prea mult pentru o persoană.
- Mai ales pentru un copil. - Da.
Sunt foarte singură.
- Și eu. - E dureros.
Să te văd că-ți dorești ceva atât de mult...
și acel ceva să nu fiu eu.
Chestia asta mi-a răscolit unele chestii personale.
Dar nu există spațiu pentru mine.
Pentru că problemele tale ne sufocă.
- Da. - Trebuie să plec.
Pa, Bob.
Nu știu de unde să încep.
- Încearcă la sora ta. - Ce?
E clar că se întâmplă ceva,
dar ești prea preocupată de problemele tale ca să vezi.
Natasha n-are nevoie de mine.
Deschide ochii, Bobbi.
Ai văzut-o pe Natasha? E totul în regulă?
Natasha? Eu sunt.
Cred că Natasha are probleme.
- Vreau să-mi spui ce se întâmplă. - Ți-a spus deja.
Ce îi face?
Ce e?
Arată ca un copil.
Dar e făcut din ceva foarte vechi.
E frica noastră de a nu fi iubite. E un groapă fără fund de nevoi.
Am crezut că eu l-am făcut așa. Dar lumea l-a făcut.
Dar ce știu eu?
- Și ce facem acum? - Ea a ales.
E a lui acum.
Asta e tot?
Serios? Preferi să stai aici și să putrezești?
Ieși de-aici.
Bine.
Nu trebuia să-i faci rău doamnei.
Nu aveam de gând să te las.
N-o să mai ieșim. Îmi pare rău.
Îmi pare rău.
Nu plec nicăieri.
Ești obosit? Eu da.
Ești obosit? Vrei să dormi? Da?
Cred că amândoi trebuie să ne odihnim.
Da?
Culcă-te, dragul meu. Mami te iubește.
Suntem doar noi doi, bine?
Mămica te iubește.
Mami te iubește mult. Foarte mult.
Mami e doar a ta.
Tashy. Am adus bunătăți. Vine imediat o friptură.
Am câștigat la cricket.
Dacă-l eliminăm pe Smith, i-am putea bate la ei acasă.
Copilul doarme, tată.
Am luat-o de la magazinul cu specialități turcești. Au zis că e foarte bună.
Ai făcut modificări.
Bun, hai să ne-apucăm de gătit.
- Tată, trebuie să pleci. - Ce?
Ce tot spui? E meciul de test.
Și cu partida cu Australia cum rămâne?
Sunt aici. Nu plec nicăieri.
N-o să stea mult aici.
- Vreau și eu să-l țin în brațe. - E ora mesei, nu?
Vrei să mâncăm cina? Așa.
Așa. Ce avem?
Pari obosită.
- Vreau să-i dau eu. - Eu știu cum îi place.
- Ai făcut la fel cu Bobbi. - Ce?
Numai tu știai cum se face. Nimeni altcineva nu avea voie să ajute.
Nu prea se oferea nimeni să ajute, nu?
Las-o baltă, tată, nu vreau să vorbesc.
Uite, îmi pare rău.
- Știam eu că nu ești bine. - Nu face asta.
Dar n-am știut cum să te ajut. Nici mie nu îmi era bine.
- Dă-mi voie să te ajut acum. - Nu, tată.
Ce se-ntâmplă, iubito?
Eu sunt aici, Bobbi e aici. Lasă-ne să te ajutăm.
- Lasă-l o clipă. - Nu, tată.
- Nu înțelegi. - N-are nimic.
- Nu-i așa? - Tată? Nu, te rog.
Ea are nevoie de o pauză mică. Nu mai are timp pentru ea.
Așa.
Bine, Tashy, lasă-l singur puțin.
Trebuie să învețe că nu poți sta cu el tot timpul.
Te rog, ieși din capul meu.
Încetează.
- Bună! - Bună!
Am adus câteva lucruri pentru Bebeluș.
Apartamentul meu era plin cu lucruri pentru copii. Ia-le tu.
- Mersi, Bob. Ar trebui să iau... - Voiam să-mi cer scuze.
- Pentru ce-am făcut la Jupiter House. - Nu-i nimic.
Să fiu sinceră, eram invidioasă pe faptul că ai un copil.
Ai încercat să-mi spui ce ți se întâmpla și eu n-am auzit.
Dar vreau să te ajut acum. Știu că te pot ajuta cu Bebelușul.
Nu trebuie să faci totul singură.
Ce vrei să fac?
Mama.
Ești drăguță că ai adus toate astea. Sincer, e mai mult decât suficient.
Mulțumesc.
Mă descurc.
Serios.
- Tata e aici? - Nu.
Bine, se face târziu.
Mulțumesc că ai venit. Ar trebui să pleci.
Bine.
E în regulă.
- Doamne! - Scuze.
- Aduc un prosop. - Nu-i nimic.
Tată? Te rog.
- Ce se întâmplă? - E în regulă.
Stai aici. Bine?
Bobbi, aduci prosopul?
Nu-l pot opri. Fugi!
Natasha. O controlează.
E timpul să dormi. Închide ochii.
Somn ușor.
Natasha!
- Uit-te la mine. E în regulă. - Ce-am făcut?
Nu tu! Nu i te poți opune!
- Lăsați-ne! - Natasha...
Lydia avea dreptate. Nu!
- Nu mă poți ajuta. Nimeni nu poate. - Nu fi proastă.
Ești malefic. Malefic, la dracu'!
Ești un parazit. Îi epuizezi pe toți.
Normal că te-a părăsit. Ești un monstru.
- Tată! Ești bine? - Capul meu.
- Am sunat la Salvare. - Ce s-a întâmplat?
Trebuie să plecăm.
N-o să te mai prindă nimeni.
Acolo.
Natasha!
Du-te înainte. Du-te, eu sunt bine.
Natasha!
Știu că nu ai fost tu.
Știu că tu nu ești așa.
Cine sunt eu, atunci, Bob?
Nu știu ce să fac cu viața mea.
Pentru ce trăiesc?
Nimeni nu știe ce să facă cu viața sa.
Nimeni nu știe care-i scopul său.
Când am crezut că n-o să mai vorbești cu mine vreodată,
n-am știut ce să fac.
Am încercat să găsesc ceva care să mă facă fericită. Nimic nu a mers.
Nu trebuie să știți pentru ce trăiești.
Ești sora mea.
Și te iubesc.
Lasă-mă să am grijă de tine.
- Credeam că-mi dă un sens. - Copilul nu-ți poate da asta.
Nimeni nu poate.
- Poate. - Nu el e soluția.
Lasă-mă să te ajut. O să găsim o soluție împreună.
- Renunță la el. - Natasha!
Trebuie să fiu sigură.
- Nu mai încerca să-i salvezi pe toți. - Natasha!
- Nu fi martiră. - Natasha, stai!
Stai!
Vreau să-mi iau adio de la el.
Sper că îți vei găsi liniștea.
- Nu! - Doamne!
Natasha!
- Natasha! - S-a terminat?
Așa cred.
Natasha!
Ești cea mai rea mătușă.
- Cea mai rea? - Absolut.
- Pe locul doi, poate. - Cea mai rea.
Îmi pare rău.
E în regulă.
Știi că o să fiu alături de tine.
Da, știu.
Sunt foarte constipată. Nu mi-a zis nimeni că o să fiu așa de constipată.
- Da, partea asta e nasoală. - Amintește-mi care e partea bună.
- Unde-a dispărut? - Cum stau lucrurile cu Bobbi?
- În buzunarul tău. - În buzunarul meu?
Lucrăm la asta.
- Crezi că e în buzunarul meu? - Da.
Cine o să mă ajute să le mănânc pe toate?
Se pare că și eu am de lucru la mine. Cine-a știut?
E o nebunie că ai un om acolo.
O să regret foarte tare?
- În unele zile, da. - Doamne! Mă speriați.
Hei, nu le asculta.
Mama nu gândește limpede pentru că e prea excitată.
Ce ai zis? Că sunt cea mai tare? Tu ești cea mai tare.
Stai puțin. Tu ești cea mai tare.
Crezi că eu sunt cea mai tare? Ba nu, tu ești cea mai tare.
Nu. Ce-ai zis? Nu, eu sunt cea mai tare? Tu ești cea mai tare.
Haide.
- Bine. - Hai, mergi.
Subtitrarea: Ligia Constantinescu