Toto je môj obľúbený zub.
Prečo ho mám tak rada?
Nuž...
na začiatok, nebol výstredný.
Pri mojom oslnivom úsmeve ho nevidieť.
Ale vidieť ho v mojej psy odstrašujúcej grimase.
Tamto je. Priamo tam.
Vyčnieva spoza mojej pery ako buldog.
Nielenže hryzie ako predné zuby, či žuje ako zadné.
Tento parádny zúbok robí oboje.
A je trošičku krivý, takže sa vymyká normálu. Rovnako ako ja.
Môj zubár ho nazval...
Mliečny očný zub s dvoma prednými plombami.
Ale ja ho volám...
Generál Ústowashington.
Len chcem byť Len chceš byť
Len chceme byť
Budem tým, kým chcem byť
Som nezávislá
Nie, vlasy si neostrihám
A budem nosiť, čo chcem
Mám rada, keď som sama sebou
Nechcem byť Nechceš byť
Nechceme, aby nám prikazovali
„Generál Ústowashington“
Špiónka Harriet
PODĽA L. FITZHUGHOVEJ
Premýšľam o tom, že zuby nie sú kosti.
Nie je to zaujímavé? Zuby nie sú kosti.
Harriet, ak neodídeme hneď, budeš meškať k zubárovi.
Kosti sa lámu a dokážu sa zrásť.
Zuby to nedokážu. Musíte si ich strážiť.
Carol, toto je neuveriteľné.
Iba preháňaš.
Nemôžeš vyhodiť našu svadobnú tortu.
Bola v mrazničke 12 rokov. Nikdy ju nezjeme.
Jedli sme ju na naše piate výročie.
Áno, a to bolo pred siedmimi rokmi.
Chceš vyhodiť naše manželstvo do smetí.
Ole Golly tvrdí, že je zdravé, aby sa dospeláci hádali.
Aj oni sa musia vyžalovať, rovnako ako deti.
Harriet, prestaň zízať a poďme.
Vyzerá to dobre, Harriet.
Po každom vaječňáku si isto čistíš zuby a používaš ústnu vodu.
Dentálna hygiena je môj koníček.
Dr. Hawthorne príde o chvíľku.
Dr. Hawthorne. Áno, počuli ste dobre.
Mojím zubárom nie je nikto iný než otec Marion Hawthornovej.
Perfektná Marion a jej perfektné zúbky.
Bola všade.
Ale aspoň som mala dokonalé zuby.
Dobrý, Dr. Hawthorne. Nazrite dnu.
Nateraz si môžeš zavrieť ústa, Harriet.
Musíme sa porozprávať.
O čom?
Pozrel som sa na snímky
a zistil som, že musíme vytrhnúť mliečny očný zub.
Mliečny očný zub? Hovoríte o generálovi Ústowashingtonovi?
Aký generál?
Skontrolujete to? Umývam si zuby. Používam niť a ústnu vodu. Som dobrá.
Nie vždy som bola taká dobrá, čo sa týka ústnej hygieny.
Keď som mala sedem, bola som lajdáčka a zuby som brala na ľahkú váhu.
Harriet, je čas vypnúť svetlá. Použila si zubnú niť?
Jasnačka, Ole Golly.
No moja ľahkovážnosť ma dobehla.
V prednej časti mliečneho očného zuba sú dva kazy.
Tak dopadneš, keď používaš pelendrek ako zubnú niť. Pokašľala si to.
Naozaj som to pokašľala, že? A poriadne.
Mrzí ma to, zúbok.
Potom sa stalo niečo totálne neočakávané.
Nie je čas na ospravedlnenia.
Hej. Kto to povedal?
Asi to bolo tým, že sme v škole preberali americkú revolúciu.
Neviem.
Nastal čas poraziť
zákerného votrelca, ktorý kolonizuje naše ústa.
Zubný kaz a povlak.
Som to ja, generál Ústowashington.
Stretla som nového najlepšieho kamoša a hrdinu.
Vyzýval nás chopiť sa zbrane spoločne.
Týmto sme vyhlásili...
Nezávislosť od zlej ústnej hygieny.
Útok!
Ale nie! Božínku!
Je mi zle.
Tú obriu kefku nie!
No teda! Vy, diabolskí rebeli, nemáte zľutovanie?
Odíď, odporný utláčateľ!
Vytvoríme dokonalejšiu Úniu založenú na týchto neodňateľných právach:
život, sloboda a...
Snaha o čistotu ústnej dutiny.
No páni! Je mi zle!
MY – ĽUD
Po prvotnom víťazstve bola naša Únia silná
a návštevy u zubára boli krátke a bezbolestné.
A za to všetko vďačím generálovi Ústowashingtonovi.
Och, Harriet. Viem, že je to zložité, ale...
Ale nič! Prečo mi musia vytrhnúť generála?
Nedáva to zmysel. Veď ma ani nebolí.
Môžem?
Aká bezočivosť!
Dobre, keď sa ho dotknete, bolí. Nebudem sa ho chytať. Problém vyriešený.
Možno ti tieto snímky priblížia situáciu.
Tento očný zub je zľava aj sprava obkolesený trvalými zubmi
a zdola sa naň tlačí nový trvalý zub.
No to ma podrž! Naozaj ho vytláčajú.
Mrzí ma to, Harriet. Je čas.
Generál musí opustiť svoju pozíciu.
Potrebujem druhý názor.
Môžeš sa spýtať každého zubára na Manhattane. Povedia to isté.
Ak ho nevytrhneme teraz, bolesť bude už iba horšia.
Teraz?
Ole Golly, povedz mu, že potrebujem odklad.
O rok? Mesiac? Budem súhlasiť aj s týždňom.
Môžeme to urobiť zajtra.
Hlavu hore. Je to tvoj posledný mliečny zub.
Po tomto bude mať Harriet M. Welschová ústa plné trvalých zubov.
Čas dospieť, ty veľké decko.
Takže, je to oficiálne.
Marionin ocino povedal, že mi zajtra vytrhne generála Ústowashingtona.
- Čože? - Vraj už preňho nie je miesto.
Musíme si o tom pohovoriť.
Áno!
Iniciujem zámerné vylúčenie z hry.
Nie! Tento rok si iniciovala už dosť zámerných vylúčení.
Urážaš tým vybíjanú.
Čo robíš?
Robte, čo potrebujete, ale za mnou.
Budem vás kryť.
Takže pre generála už nie je miesto?
A čo keby sme mu miesto vytvorili?
To sa dá?
Jasné! V tele máme plno miesta pre veci, ktoré nepotrebujeme,
ako pre slepé črevo.
Zdravotníka!
Vidíš? Vedela som, že potrebujem druhý názor. Ako to...
Vydrž.
Povedz mojej mame, že ju ľúbim.
Mám to.
- Meter? - Dobre, veľké ústa.
Ústa otvoríš maximálne na sedem centimetrov.
S tým môžem pracovať.
Teraz je čas natiahnuť ich.
Otvor, dva, tri, štyri.
Zavri, dva, tri, štyri.
Otvor, dva, tri, štyri.
Zavri, dva, tri, štyri.
Otvor, dva, tri...
Nebude to fungovať.
Nepočúvaj ho. Teraz vycer zuby, Welschová.
Áno. Chcem ich vidieť všetky. Všetkých 28!
Do kelu, Sport!
Prepáč.
Otvor, dva, tri, štyri.
Zavri, dva, tri, štyri.
Otvor, dva, tri, štyri.
Zavri, dva, tri, štyri.
Teraz...
Už ma odmeraj.
Kto by to povedal. Stále sedem centimetrov. Prepáč.
Je to beznádejné. Celý deň ich naťahujeme.
Prepáč, generál.
Čo urobíme?
Už viem! Zajtra by si tam mohla jednoducho nejsť.
Ole Golly by mi to nedovolila.
Poznám niekoho, kto by ju mohol presvedčiť.
Iste, hovorí sa, že by sme mali ísť k zubárovi raz za šesť mesiacov,
ale je to naozaj nutné?
Sportov ocko je spisovateľ. Vie, o čom hovorí.
Odpoveď je nie.
Ide len o kšeft. Chcú naše peniaze.
A vždy hovoria o zápale ďasien, akoby to bolo obrie a diabolské strašidlo.
Zápal ďasien rovná sa strašidlo. Nemá byť pod posteľou?
Hej, ocko nebol u zubára už roky, čo je pre knihy skvelé.
Žiadne účty navyše.
Pán Rocque, ste prvý dospelák, ktorý to chápe.
Ak nejaký dospelák potrebuje sňať z očí ružové okuliare, rád to urobím.
Môžete ich sňať z očí mojej pestúnke?
Ukážte, že nechodíte k zubárovi,
no aj tak máte všetky zuby úplne normálne a zdravé.
Neviem, či by som povedal, že mám všetky.
Čo tým myslíš?
Ako si mi to mohol tajiť?
Nemyslel som si, že to zvládneš.
Oci, prosím! Nezvládnem to.
Nie, pokračujte. Páči sa mi to.
Si v pohode?
Nie. Už ma bolí, aj keď sa ho nedotýkam.
Vidíš? Nedá sa jesť.
Rovnako ako pred 12 rokmi.
A o to ide.
A sme doma.
Cukrár to zrušil na poslednú chvíľu,
takže sme si upiekli našu svadobnú tortu sami,
bez akýchkoľvek skúseností.
Áno, viem. Bola som tam.
Užili sme si to, ale tá torta bola a stále je zlá.
Nevyhodím ju.
Tak musíš kúpiť druhú mrazničku.
Harriet!
Na čo to je?
Pozri sa sama.
Chcela som sa zahryznúť do tej paradajkovej dobrôtky
a vychutnať si každé sústo.
Ale...
Viem, o čo ti ide.
Má to byť niečo ako „posledná večera“, však?
Môžeš si to nazvať ako chceš.
Hoď to do koša. Generál Ústowashington nikam nepôjde.
Bojíš sa to zjesť, všakže? Obávaš sa, že ťa to bude bolieť.
Nie.
Je to tak. Bojím sa.
Dobre. Lebo by som to nerada vyhodila.
Domáca majonéza, čerstvý chlebík, najzrelšie paradajky, aké si kedy videla.
Prečo nedáš generálovi ochutnať? Nemusí to byť posledná večera.
Túto pravdu považujem za samozrejmú. Je to skvostný paradajkový sendvič.
Rozhodli sme sa, že ho zjeme.
Ak by som ho žula na jednej strane úst,
možno by to tak nebolelo.
Nebojím sa. Iba...
Tieto sendviče rada jem špeciálnym spôsobom.
Naozaj to strašne bolí.
Už nikdy nebudem môcť zjesť paradajkový sendvič.
Harriet! Upokoj sa. Budeš v poriadku.
Na, cmúľaj to. Otupí to bolesť.
Pomáha to. Ďakujem.
Pozri, viem, že je to ťažké,
ale generál ti dal všetko, čo mohol.
Je čas, aby sa pohol. Je to prirodzená súčasť dospievania.
Jedného dňa, keď ti dám všetko, čo dokážem, budem musieť odísť...
Nehovor to! Iba to zhoršuješ.
Iba som úprimná. Myslela som, že to oceníš.
Všetok zmätok sveta a ani nič iné nezabráni tomu, aby sa to raz stalo.
Súčasťou dospievania je naučiť sa opustiť isté veci.
Dávalo to zmysel, ale...
Ústowashington by ma nikdy neopustil.
Nechal si za mňa navŕtať dve plomby. Nebolo bolesti, ktorú by nezvládol.
Za požehnanie nášho vznešeného priateľstva som zaplatil iba almužnou.
Aj keď som nevedela, kam ísť...
Utiekla som s generálom
v nádeji, že zdolám osud a zachránim ho.
To by urobil on pre mňa.
LAHÔDKÁRSTVO
No nech som zašla akokoľvek ďaleko...
Ale nie.
...bolesti som neutiekla.
Nakoniec to bolo také zlé, až všetko bolo akési divné.
Ústowashington, zoťal si čerešňu?
Áno, nesmiem klamať.
V poriadku?
Jasné, že to neurobil. Nemá ako. Veď je v mojich ústach!
Zašla som až na mólo
a vedela som, že už nemám kam ujsť.
Premýšľala som, že nastúpim na zaoceánsku loď. Dosť odvážne, viem.
Ale dosť odvážne bolo aj to, keď Washington prekročil rieku Delaware.
Margaret, počkaj!
Toto musím vidieť.
Povedala som si, že ak ju presvedčí, aby neodišla,
generál zostáva tiež.
Ak ju nepresvedčí...
Nežiadam, aby si ostala.
No musím ti niečo povedať, než odídeš.
Zbohom.
Zrazu som vedela, čo robiť.
Pozvala som kamarátov a rodinu na veľkú rozlúčkovú párty.
Chcem, aby každý povedal generálovi to,
čo mu vždy chcel povedať. Skôr ako odíde.
Môže začať ktokoľvek.
Generál čaká.
Musíte si pohnúť, lebo ma to bolí.
Dobre, viete čo? Sport, čo keby si išiel prvý?
Dobre. Raz sme šli s Harriet po škole domov
a prešlo okolo nás smetiarske auto.
Koleso odrazilo malý kamienok a ten pristál rovno v Harrietiných ústach.
A nežartujem, keď poviem, že sa rozpadol na polku, keď narazil do generála.
Generál, ste ten najsilnejší chlap... Teda, zub... aký poznám.
Aké milé.
Ten kamienok mám stále v izbe.
No, mne kedysi pripadali americké dejiny nudné.
Dostávala som dvojky.
A potom som si v dejinách začala predstavovať generála.
Teraz dostávam jednotky.
Vďaka, generál.
Všetci vedia, že generál Ústowashington je hrdina a prezident,
ale viete, že je aj skromný?
Ani raz sa mi nechválil.
Tichučko mi pomáhal s najušľachtilejšou úlohou:
vychovávať Harriet.
Bez teba by som to nedokázal, Ole Golly.
Zabudnite na Johna Adamsa. Ty si mojou skutočnou viceprezidentkou.
Slečna Catherine, ďakujeme, že sa staráte o Harriet.
A, Harriet, ty mi prepáč.
S tvojím otcom sme sa celý deň hašterili.
Mali sme byť pre tebe a pomôcť ti rozlúčiť sa.
Vlastne, Harriet, vďaka týmto príbehom...
No, ty si pomohla mne.
- Pomohla som ti? - Pomohla?
Carol, môžeš vyhodiť tú tortu. Nikdy nešlo o ňu.
Išlo o to, akí sme boli, keď sme ju upiekli.
Mladí, spontánni.
Fred, ja...
Nie, nechaj ma dokončiť to. Milujem nás takých, akí sme teraz.
Ale chcem si pamätať aj to, akí sme boli.
Na to však nepotrebujem tortu. Stačí mi náš príbeh a ty.
Mami a oci, ukradli ste generálovi chvíľku slávy,
ale chápem.
Naozaj som to chápala. V tej chvíli
mi napadlo niečo o príbehoch, ktoré hovoríme.
Napísala som si celú reč, ale...
Generál ma najviac zo všetkého naučil, ako byť odvážna.
Najskôr som musela byť odvážna, aby som šla k zubárovi.
Ale v živote sú aj strašidelnejšie veci. Napríklad Marion Hawthornová...
dospievanie a rozlúčka s tými, ktorých máme radi.
Dr. Hawthorne, som pripravená.
Ale dnes
mi generál pomohol uvedomiť si,
že sa netreba báť.
Môžete byť nebojácni a smelí...
...pretože nič nie je naozaj preč, ak príbeh žije ďalej.
Ak si myslíte, že som ho predala zúbkovej víle,
ste úplne mimo.
Dr. Hawthornovi som povedala, že generálovo telo darujem vede.
Prial by si
pokračovať v dobrom hryzkaní.
Vitaj v Únii, nováčik.
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová