Podle tety Gollyové pravý spisovatel ví, že každý má svůj příběh.
Kde je ta pitomá věc?
Dle poznatků ze špiónské trasy bych souhlasila.
Každý má svůj příběh.
Každý kromě Robinsonových.
Dva lidi tak nudní, že jsou vedle nich žmolky z pupíku odvaz.
Co jste dnes koupila, paní Robinsonová?
Péřovou prachovku, pane Robinsone.
- Na utírání prachu? - Ano. Na utírání prachu, pane Robinsone.
Jako sledovat trávu růst.
Bylo mi jasné, že se nakonec ukáže, že jsou ruští špióni nebo Marťani.
A pak jsem zjistila, že už se neukáže nic.
Oni se stěhují?
Jestli odjedou, než objevím jejich příběh, jak si mám říkat spisovatelka?
Harriet, dělej. Nestihneme party.
Měli Robinsonovi nudnost jako přestrojení?
Měla jsem šanci to zjistit.
Potřebuji vlastní přestrojení.
Mám vás.
Já chci prostě být. Ty chceš prostě být.
My chcem prostě být.
A já budu si, kým zamanu si,
řeči nechte si.
Ne, neostříhám se,
oblíkám se, jak chci,
já ráda mám, když sama sebou jsem.
Já si nenechám... Ty si nenecháš...
My si nenecháme poroučet.
„Špiónská party“
Špiónka Harriet
PODLE KNIHY
Páni, Welschovi.
Pojďte dál.
Harriet?
V šatech?
Zázraky se dějí.
Normálně bych si to nenavlíkla.
Ale lidi se spíš otevřou, když vás mají za svatouška, ne za špióna.
Bledule, odnes kabáty a vezmi Harriet na oslavu.
Bavte se.
Ne. Ta děsná dětská oslava.
Typická reakce dospělých, co kazí špehování.
Když jsi tu ty, může oslava konečně začít.
Sepsala jsem možné tajné identity Robinsonových.
Mezinárodní zloději umění. Cestovatelé v čase.
Lidi z lusků?
Každopádně jsem měla dvě hodiny, abych to zjistila.
Už dorazili Robinsonovi?
Jo. Bral jsem jim kabáty.
Paní Whiteheadová je zvala každý rok. Asi z lítosti.
Chci ti něco ukázat. Fakt supr čupr věc.
„Supr čupr“?
Jo, supr čupr.
Jasně, proč ne?
Krok první.
Vytratit se pomocí nejstaršího triku.
Kde je záchod?
Chodbou rovně a doleva. Počkám tu na tebe.
A šlápla na kuličky.
Věřila bys tomu?
Víš, že já bych nikdy...
Být dítě na oslavě dospělých je na špehování ideální.
Dospělí toho vyzradí moře, když myslí, že to děti neslyší.
Víš o Mortimerovi? Dvacet let oslňoval bujnou kšticí.
A pták mu to tupé serval rovnou z plešky.
Přitahují ptáky jen nepravé vlasy, nebo všechny?
Každopádně venku víc nosit čepice.
Vidět tolik dospělých v přirozeném prostředí
bylo jako sledovat dokument o přírodě.
Když budeme tiše, možná zahlédneme vzácného žvanila s kostěnými obroučkami.
Kupuj akcie, akcie!
Vlevo uvidíte pana Witherse.
Plachého tvora, co teprve nedávno vylétl z hnízda.
Napravo spatříte prohnanou paní Plumberovou odchytávat kořist.
Povězte, nepřemýšlela jste, že byste psovi navlékla lacláče?
Teď děsně letí.
Instinkt této nóbl dámě s mašlí ve vlasech velí dát se na útěk.
Tak aspoň nezávazně?
Ale co Robinsonovi?
Vím, že se v té party džungli skrývají.
Neboj, Carol. Lidi tvého tuňáka milují.
Není to přeci soutěž.
Máma a paní Whiteheadová roky válčí
o titul královny zapékaných jídel naší čtvrti.
Připrav se na Seymoura „to je super“ Gasca.
Toho komika? Nebude v tvé estrádě?
Ano, jestli podepíše smlouvu.
Pojíme, poklábosíme a snad mi to podškrábne.
Vypadá to lahodně.
Dám to hned sem, vedle mého zapečeného krůtího.
Je skvělé mít něco od každého. Gurmánskou i bufetovou variantu.
Kdo si dá to moje, když může mít tu její lahůdku?
Jsem ředitel, tak zařídím, aby jedli to tvoje.
Světla, kamera, akce, zlato.
Tak fajn, Gasco. Kde jsi?
Tak fajn, Robinsonovi. Kde jste?
Paní Robinsonová, jsme na party.
To jistě jsme, pane Robinsone. Na party.
Zdravím. Moc rád vás vidím.
Nezahrajete si s námi šarády?
Promiň, kámo. Možná později.
U dospělých „možná později“ znamená nikdy.
To je teda party. Kde je hudba?
Ty to rozjeď, já začnu tvořit hada.
Kam šli?
Dávej pozor.
Velice se omlouvám.
Líbí se vám mé šaty?
Jsou rozkošné.
Velice děkuji.
Nechci obtěžovat, ale neviděla jste Robinsonovy?
Bohužel, drahoušku. Ale dám ti když tak vědět.
Jste velice milá.
- Pardon. - Seznam identit Robinsonových.
Tady jsi.
Ztratila ses cestou na záchod? To já znám.
Trumane, ne! Stůl s jídlem ne.
Vrať se!
Trumane. Teď máš průšvih.
To nebylo dobré.
Jestli pan Robinson ten seznam najde, zjistí, že je můj,
protože na papíře stojí „od Harriet M. Welschové“.
Tady jsi.
Nač být s nudnými dospělými,
když si můžeš hrát na dětské oslavě?
Jestli už jste někdy uvízli v pokoji pro děti, víte, že je to pustina...
...kde byly velké děti zbaveny všech svých práv...
Myslíš, že se po mně mé televizi stýská?
...a skutečnými vládci tohoto světa jsou malé děti.
Je to jako šílenství mrňousů.
Dej mi to.
Ovocný punč? Jejda!
Uklidím to.
Musím se odsud dostat.
- Ahoj. Líbí se mi tvé šaty. - To jsi z nás dvou jediná.
- Jak to jde s amatérským rádiem? - Zatím žádný kontakt s mimozemšťany,
ale naučil jsem se turecky „ahoj“. Je to merhaba.
Tak fajn.
Musím jít, Bledule.
Nechceš vyzkoušet mý rádio? Postavil jsem ho ze stavebnice.
Možná později.
No tak, zkus to.
Když jsme my dva naladěni na stejnou vlnovou délku.
Pro pořádek, nikdy jsme na stejné vlně nebyli.
Je to fajn kluk, ale nemáme nic společného.
Jonathane, ne.
Bludný proud může rádio zkratovat.
Když Bledule nedával pozor, byl čas zmizet.
Jejda! Uklidím to.
Podle mého tenhle zapečený tuňák plave přímo k vám.
Zlobivý Truman.
Jsem vegetariánka.
No tedy, není-li to Seymour „to je super“ Gasco.
Fajn že jste tu.
Seymoure, můžete, víte co...
To je super!
Seymoure?
Welschi! Jak to jde?
Slyšel jsem, že přijdete. Tak jsem vzal vaši smlouvu.
Stačí jen váš podpis a pořad bude nachystaný.
Zadržte. Žádný spěch, Welschi. Řekněte, co je krůtí a co tuňák?
To je krůtí.
Já... Já říkal, že je tohle krůtí? Tohle je krůtí.
O fous. Na tuňáka mám alergii.
Stačí sousto, a žaludek protestuje, jestli chápete.
Myslím, že chápu.
Ahoj, Bobby B. Ty starej mizero. Jak se vede?
To je fakt super!
Je to jen prototyp, ale zatím dokážu ovládat světla a...
...a rádio.
Konga, konga, konga...
Janet, nechci tančit konga.
Nebo možná chci.
Bledule, dá se nějakým čudlíkem zesílit zvuk vedle?
Jo. Ale opatrně, bude to...
Nahlas!
Jo!
Had konga!
Konga, konga, konga...
Děti. Kdo si zatančí konga?
Ne, děti! Do pokoje!
Pojďte si dát zapečené jídlo.
Jedinečná příležitost ochutnat tuňáka.
Konga, konga, konga...
Zastavte!
Konga, konga, konga...
Hned jsem tu. Musím za Seymourem.
Zdravím, Seymoure.
Tak čím vás přiměji tu smlouvu podepsat?
Bude to tak, Welschi.
Ať mi někdy vaše žena zapeče jídlo a já to hned podepíšu.
Platí.
Že by mi někdo chválil zapečeného tuňáka?
Tuňáka?
Nový had konga!
Konga, konga, konga...
To je party pro dospělé!
Konga, konga, konga. Da, da, da...
Da, da, da...
Jdeme tančit hada konga!
Bledule!
Z toho hada jsem přehřátý, paní Robinsonová.
Dáte mi kabát?
Děkuji.
Pomůžu ti, Bledule.
Jo!
Konga, konga, konga...
Harriet, šatna má svá pravidla.
Nemůžeš jen tak lidem prohledávat kapsy.
To je případ nouze.
Voilà.
Je to šatna, paní Robinsonová?
Je, pane Robinsone.
Proč šaty nemají kapsy?
Může mi to prosím někdo vysvětlit?
Je to můj kabát, paní Robinsonová?
Je, pane Robinsone.
Měli bychom jít, paní Robinsonová.
Souhlasím, pane Robinsone.
Co? Jak vás mohlo napadnout odejít,
aniž byste si zahráli šarády s námi dvěma?
Konečně.
Přišla jsem pro skutečný příběh Robinsonových.
Jestli to znamenalo hrát šarády, nuže, dobrý špión se nevzdává.
Dáte nám chvilku?
Bledule, šel bys dozadu...
Tak o co nám jde?
Všiml sis, jak jsou Robinsonovi nudní?
Jako lidská výtahová hudba.
To vždycky říkám já.
Jasně že říkáš. Stejná vlnová délka.
Jasně. Myslím, že je to jen zástěrka k utajení jejich pravé identity.
Koukej na to.
„Lidi z lusků?“
No když běžné lidi nahradí klony pěstované v obřích luscích.
Lidi z lusků.
Dolů.
Mám plán.
Necháme Robinsonovy tahle slova ztvárnit v šarádách.
Jak se začnou cukat, škubat nebo chovat jako rostliny...
Poznáme jejich pravý příběh.
Jste připraveni?
Připraveni.
Vaše slova.
A my máme vaše slova přímo tady. Začínáte.
Dvě slova.
První slovo.
Drby. Klepy. Tajemství.
Dvě slova.
Tajný agent.
Dobře, paní Robinsonová.
Vidíš něco divného?
Ne.
Slon.
Lidé z lusků.
Osamělý... Osamělý jezdec!
Skvělý odhad.
Skvělá nápověda.
Mezinárodní.
Umění.
Lupiči?
Zloději! Mezinárodní zloději umění.
Zvláštní že s Robinsonovými byla zábava.
Jako by šarády uvolnily velký nudný balvan, co je brzdil.
Vidíš něco?
Vydrž. Prozradí se.
Co člověk neudělá pro lásku.
Vidíš to, co já?
Jedno slovo, dvě slabiky.
Snažte se, pane Robinsone.
Jestli uhodneme tohle, budeme mistři světa.
Světa?
Tohle je velice záludné, paní Robinsonová.
Co je to?
Nevím.
Je jen jedna možnost, jak to zjistit.
Nové křídlo?
Ne, Trumane! Žádné lidské jídlo.
Pozor!
Odpověď!
Pekáč!
Trumane!
Zlobivý Truman. Moc.
Hádej, kdo vyhrál soutěž kuchařek?
Vždyť to není žádná soutěž.
Tu máš, Peggy Whiteheadová.
Tak dobře. Je to soutěž.
Neboj, zlato. Doma tě čeká nášup.
Ještě?
Je mi líto, paní Robinsonová.
Vy děti jste zřejmě dnes velcí vítězové.
Vyhrál nejlepší tým.
Vy dva jste skvěle sladění.
Skvěle sladění.
Co říct. Stejná...
Vlnová délka.
Děkujeme za hru. Než jsme poznali vás,
všichni nám tu přišli kapku, no víte...
Nudní.
Půjdeme, paní Robinsonová.
Zítra nás čeká dlouhá cesta.
Kam jedete?
Zpět tam, odkud jsme přijeli.
Tam do dáli uprostřed ničeho.
To je asi daleko.
Jsou to odsud v podstatě světelné roky.
Ráda jsem vás poznala.
Já taky. Dobře dojeďte.
Nazdar bazar.
Co my s bazarem?
- Jen taková průpovídka. - Navíc se to rýmuje.
Jo, jako supr čupr.
Tak co chceš dělat teď?
Neukázal bys mi to senzační rádio, cos postavil?
Ale ne. Mám lepší nápad.
Harriet!
Příběh Robinsonových jsem možná neodhalila.
To neznamená, že neumím psát.
Vždyť jsem našla ještě lepší příběh.
Že jsem blíž poznala Bleduli. A načali jsme teprve první kapitolu.
Kdo ví, jak to skončí?
Co ti nejvíc voní?
Chodník po dešti.
Mně taky.
Počkej napřesrok, Carol Welschová.
„Marťani?“
Já chci prostě být. Ty chceš prostě být.
My chcem prostě být.
Já si nenechám... Ty si nenecháš...
My si nenecháme poroučet.
A pomáhat se snažím vždy svému okolí.
Usmívám se
a pravdu říkat chci.
Já chci prostě být. Ty chceš prostě být.
My chcem prostě být.
Já si nenechám... Ty si nenecháš...
My si nenecháme poroučet.
A já budu si, kým zamanu si,
řeči nechte si.
Já chci prostě být. Ty chceš prostě být.
My chcem prostě být.
Ne, neostříhám se,
oblíkám se, jak chci,
já ráda mám, když sama sebou jsem.
Já si nenechám... Ty si nenecháš...
My si nenecháme poroučet.
Překlad titulků: Jiří Sailer