Ifølge Gamle Golly ved en ægte forfatter, at alle har en historie.
Hvor er den henne?
Baseret på mine opdagelser som spion er jeg helt enig.
Alle har en historie.
Undtagen hr. og fru Robinson.
De to mennesker er så kedelige, at navlefnuller er mere spændende.
- Hvad købte du i dag, fru Robinson? - En fjerkost, hr. Robinson.
- Skal du støve af? - Ja, jeg skal støve af, hr. Robinson.
Som at se maling tørre.
En dag ville jeg nok opdage, at de er russiske spioner eller marsmænd.
Og så var der pludselig ikke flere dage.
Skal de flytte?
Hvis de flyttede, før jeg fik historien, var jeg ikke en ægte forfatter.
Harriet, kom nu. Vi skal af sted.
Var deres kedelighed en djævelsk forklædning?
Der var kun ét at gøre.
At have min egen djævelske forklædning.
Haps.
Jeg vil bare være Du vil bare være
Vi vil bare være
Jeg vil være den, jeg vil Min selvstændighed
Nej, jeg klipper ikke mit hår
Og jeg går klædt, som jeg vil
Jeg kan lide at få lov Til at være mig selv
Jeg vil ikke være Du vil ikke være
Vi vil ikke have at vide Hvad vi skal
Spionfesten
Harriet opdager
Der har vi jo familien Welsch. Kom ind.
Harriet? Med kjole på?
Miraklernes tid er ikke forbi.
Normalt afskyr jeg kjoler.
Men folk røber mere for pæne piger end for nysgerrige spioner.
Pinky, tag deres overtøj, og vis Harriet børnerummet. Mor jer godt.
Ikke det rædsomme børnerum.
Et klassisk voksentræk og en katastrofe for en spion.
Nu hvor du er her, kan der komme gang i festen.
Jeg havde en liste over mulige hemmelige identiteter.
Internationale kunsttyve.
Tidsrejsende.
Frø-væsener?
Og jeg havde kun to timer til at finde ud af det.
Er hr. og fru Robinson kommet?
Ja, jeg tog deres overtøj.
De blev inviteret hvert år. Af medlidenhed.
Jeg skal vise dig noget. Det er totalt fjong-di-dong.
-"Fjong-di-dong"? - Ja, fjong-di-dong.
Ja, hvorfor ikke?
Trin et. Flygt fra Pinky Whitehead med verdens ældste trick.
Hvor er toilettet?
Nede ad gangen og til venstre. Jeg venter her.
Er det ikke utroligt?
Jeg ville aldrig...
At være barn til en voksenfest er ideelt som spion.
Voksne siger alt muligt og tror ikke, vi børn kan høre.
Hørte du det om Mortimer? I 20 år troede hans kone, han havde hår.
Og så snupper en fugl lige toupéen af ham.
Går fugle efter uægte hår eller alt hår?
Uanset hvad skal jeg gå mere med hat.
Så mange arter voksne på deres naturlige levested
var som at se en naturudsendelse.
Hvis vi er helt stille, får vi måske et glimt af den hornbrillede pralhals.
Køb aktier! Aktier!
Og her står en hr. Withers,
et sky væsen, som først for nylig har lært at forlade reden.
Til højre trænger en snedig fru Plumber sit bytte op i en krog.
Har du aldrig overvejet at give din hund små smækbukser på?
De er meget moderne.
Meget årvågent lykkes det den sløjfepandede dame at slippe væk.
Var det et måske?
Hvor var hr. og fru Robinson? De gemte sig i festjunglen et sted.
- Hold nu op, folk elsker dit tun-fad. - Det er jo ingen konkurrence.
Min mor og fru Whitehead dystede om,
hvem der var Bradepandens Dronning på Upper East Side.
Hold udkig efter Seymour "det er gas" Gasco.
- Komikeren? Skal han med i dit show? - Ja, hvis han underskriver kontrakten.
Lidt mad og hygge, så får jeg nok hans underskrift.
Det ser... lækkert ud.
Jeg stiller den her. Ved siden af min kalkun-ragout.
Det er rart at have en af hver. Gourmet og... hverdagsagtig.
Hvem vil spise mit tun-fad, når de kan få hendes ragout?
Jeg er jo instruktør, så lad mig instruere gæsterne.
Lys, kamera og værsgo, skat.
Okay, Gasco. Hvor er du?
Okay, hr. og fru Robinson, hvor er I?
Fru Robinson, vi er til fest.
Det er vi i hvert fald, hr. Robinson. Til fest.
Det er dejligt at se jer!
Skal vi lege gæt og grimasser?
Beklager. Måske senere.
På voksensprog betyder det aldrig.
Kedelig fest. Hvor er musikken? Du skruer op, så får jeg folk med.
Hvor er de?
Se dig dog for!
Det må De undskylde.
Kan De lide min kjole?
- Den er yndig. - Tusind tak skal De have.
Undskyld, men har De set hr. og fru Robinson?
Desværre, men hvis jeg gør, skal jeg nok sige til.
Det er pænt af Dem.
- Om forladelse. - De hemmelige identiteter!
Der er du!
For du vild på vej til toilettet? Det sker tit for mig.
Truman, nej! Ikke buffeten!
Kom tilbage!
Truman, nu får vi ballade!
Det var ikke godt.
Hvis han fandt listen, ville han vide, det var min,
for på papiret stod der "Harriet M. Welschs skrivebord".
Der er du! Hvad laver du her til den kedelige voksenfest,
når det er så sjovt inde til børnefesten?
Alle, der kender børnerummet, ved, at det er en udørk...
...hvor store børn får frataget alle deres kræfter.
Mon mit fjernsyn savner mig?
Og de sande herskere i denne rå verden er de små børn.
Det er som et ædegilde for småskravl!
Giv mig det! Giv mig det!
Frugtpunch? Ups!
Nu skal jeg!
Jeg må ud herfra.
- Hej, Harriet. Jeg elsker din kjole. - Så er vi en.
Hvordan går det med radioen?
Stadig ingen kontakt med rumvæsener,
men jeg har lært at sige goddag på tyrkisk. Det hedder merhaba.
Okay... Jeg er nødt til at gå, Pinky.
Vil du ikke prøve radioen? Jeg har selv samlet den.
Måske senere.
Kom nu, prøv. Vi to er jo altid på bølgelængde.
Pinky og jeg har altså aldrig været på bølgelængde.
Han er flink nok, men vi har intet tilfælles.
Jonathan, nej!
Radioen kan kortslutte!
Pinky var optaget, så nu skulle jeg væk.
Ups! Nu skal jeg.
Du ligner en, der er tunet ind på en portion af den her.
Slemme Truman! Jeg er vegetar.
Der har vi jo Seymour "det er gas" Gasco. Dejligt, du kom.
Seymour, kan du ikke... Du ved...
Det er gas!
- Seymour? - Welschy! Hvad så?
Jeg hørte, du ville komme, så jeg tog kontrakten med.
Den mangler kun dine kragetæer, så er vi klar.
Rolig nu, Welschy.
Hvilken af dem er kalkun, og hvilken er tun?
Det er kalkun.
Sagde jeg den der? Jeg mente, den der er kalkun.
Pyha. Jeg har tun-allergi.
Én bid, så bliver mavsen sur, hvis du ved, hvad jeg mener.
Det tror jeg.
Hej, Bobby B, gamle svinger. Hvad så?
Se, det er gas!
Det er kun en prototype, men jeg kan kontrollere lyset...
...og radioen.
Conga, conga, conga
Janet, jeg gider ikke danse.
Eller gør jeg?
Pinky, kan den også skrue op for anlægget i stuen?
Ja. Men pas på, for det bliver...
...højt!
Kædedans!
Conga, conga, conga
Unger, hvem vil være med?
Nej, ind på værelset!
Kom og smag tun-fadet. Det er der ingen ben i!
Conga, conga, conga
Stop!
Conga, conga, conga
Vent her. Jeg må tale med Seymour.
Hej, Seymour. Hvad skal der til for at få den underskrift?
Det skal jeg sige dig.
Bed din kone lave mad til mig, så skriver jeg under nu.
Aftale!
Hørte jeg en, der roste mit tun-fad?
Tun?
Ny kæde!
Conga, conga, conga
Det er en voksenfest!
Conga, conga, conga
Så skal der danses!
Pinky!
Jeg får det varmt af al den dans, fru Robinson.
- Skal jeg tage jakken? - Tak.
Nu skal jeg hjælpe dig.
Ja!
Harriet, der er garderoberegler.
- Man roder ikke i folks lommer. - Det er en nødsituation!
Voilà.
- Er jakkerne derinde, fru Robinson? - Ja, de er, hr. Robinson.
Hvorfor har kjoler ikke lommer? Kan nogen forklare mig det?
- Er det min jakke, fru Robinson? - Ja, det er, hr. Robinson.
- Jeg synes, vi skal gå nu, fru Robinson. - Enig, hr. Robinson.
Hvad? Hvordan kan I finde på at gå, før I har leget gæt og grimasser med os?
Endelig!
Jeg søgte hr. og fru Robinsons sande historie.
Det krævede en gang gæt og grimasser, men en god spion giver aldrig op.
Lige et øjeblik. Pinky, kommer du med om bag...
Hvad er missionen?
- Har du bemærket, hvor kedelige de er? - Som elevatormusik.
- Det siger jeg også altid. - Selvfølgelig. Vi er på bølgelængde.
Ja. Men jeg tror bare, de vil skjule deres hemmelige identitet.
- Se her. -"Frø-væsener"?
Du ved, når mennesker byttes ud med rumvæsener dyrket af frø.
- Frø-væsener. - Pinky, duk dig!
Jeg har en plan. Vi giver dem de her ord, de skal mime.
Hvis de får trækninger eller opfører sig som planter...
Kender vi deres historie!
- Er I snart klar? - Klar!
Her er jeres ord.
Og vi har jeres ord her. I begynder.
To ord.
Første ord.
Hvisker. Sladder. Hemmelighed.
To ord.
- Hemmelig agent. - Flot klaret, fru Robinson.
- Så du noget mærkeligt? - Intet.
En elefant!
Frø-væsener.
The Lone Ranger!
- Godt gættet. - Godt mimet.
International. Kunst. Røvere?
Tyve! Internationale kunsttyve.
Det var underligt at se dem more sig.
Som om legen fjernede en stor kampesten, der holdt dem tilbage.
- Har du set noget? - De knækker snart.
Hvad gør man ikke af kærlighed?
Så du også det?
Ét ord, to stavelser.
Gør dig umage, hr. Robinson.
Hvis vi klarer den, er vi universets mestre.
Universets?
Den her er meget... vanskelig, fru Robinson.
- Hvad er ordet? - Det ved jeg ikke.
Så må vi finde ud af det.
Nej, Truman! Ikke menneskemad!
Svaret!
- Tun-fadet! - Truman!
Slemme Truman.
- Gæt, hvem der vandt konkurrencen? - Det er da ingen konkurrence.
Tag den, Peggy Whitehead.
Okay, det er en konkurrence. Men bare rolig, der er mere derhjemme.
Mere?
Undskyld, fru Robinson.
- I har vist vundet, børn. - Det bedste hold vandt.
- I to har virkelig god kemi. - Rigtig god kemi.
- Sådan er det bare. Vi er på... - Bølgelængde.
Tak for spillet.
Før vi mødte jer, troede vi, at alle her var lidt...
Kedelige.
Så går vi, fru Robinson. Vi har en lang rejse i morgen.
- Hvor skal I hen? - Tilbage hvor vi kom fra.
Langt ude midt i ingenting.
- Det lyder langt væk. - Det er praktisk talt lysår herfra.
- Nå, det var hyggeligt at møde jer. - Ja. God tur.
Vi ses, der! Hader, når det sker!
- Hvorfor hader du det? - Det er bare noget, man siger.
Og det rimer.
Ja, ligesom fjong-di-dong.
Hvad skal vi nu lave?
Du kan vise mig den fantastiske radio, du har bygget.
Nej, jeg har en bedre idé.
Harriet!
Jeg fik ikke den hemmelige historie.
Men ikke fordi jeg er en dårlig forfatter. Jeg fandt jo en endnu bedre historie.
Den, hvor jeg lærte Pinky at kende.
Og vi var kun ved kapitel et. Hvordan ville den mon ende?
Hvad er din yndlingslugt?
- Fortovet, når det har regnet. - Også mig.
Bare vent til næste år, Carol Welsch.
Marsmænd?
Jeg vil bare være Du vil bare være
Vi vil bare være
Jeg vil ikke være Du vil ikke være
Vi vil ikke have at vide Hvad vi skal
Jeg gør mit bedste For at være god ved mit kvarter
Jeg smiler rigtig pænt
Og forsøger at tale sandt
Jeg vil bare være Du vil bare være
Vi vil bare være
Jeg vil ikke være Du vil ikke være
Vi vil ikke have at vide Hvad vi skal
Jeg vil være den, jeg vil Min selvstændighed
Jeg vil bare være Du vil bare være
Vi vil bare være
Nej, jeg klipper ikke mit hår
Og jeg går klædt, som jeg vil
Jeg kan lide at få lov Til at være mig selv
Jeg vil ikke være Du vil ikke være
Vi vil ikke have at vide Hvad vi skal
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve