Ол Ґоллі завжди каже,
що справжні письменники знають, що всім є що розповісти.
Де ж та дурна сукня?
Судячи з того, що я виявила, шпигуючи, я погоджуся.
Усім є що розповісти.
Усім, крім Робінсонів.
Ці двоє такі нудні, що навіть пух з пупа за них цікавіший.
Що ви сьогодні купили, місіс Робінсон?
Мітелку для пилу.
Для обмітання?
Так. Для обмітання, містер Робінсон.
Наче дивишся, як сохне фарба.
Зрештою з’ясувалося б,
що вони російські шпигуни чи прибульці з Марса.
А потім у мене скінчилися всі «зрештою».
Вони переїжджають?
Якщо Робінсони поїдуть до того, як я все з’ясую,
як я зможу називати себе письменницею?
Швидше, Гаррієт. Спізнимося на свято.
Може, Робінсони лише вдавали з себе нудних для прикриття?
Існував єдиний спосіб це з’ясувати.
Мені знадобиться власне прикриття.
Знайшла.
Я хочу Ти хочеш
Ми хочемо
Я стану ким хочу
Бо я самостійна
Ні, я не стригтимуся
І носитиму, що хочу
Люблю бути собою
Я не хочу Ти не хочеш
Ми не хочемо, щоб нам казали Що робити
«Шпигування на святі»
Шпигунка Гаррієт
ЗА КНИГОЮ ЛУЇЗИ ФІЦГ’Ю
Це ж Велші.
Заходьте.
Гаррієт?
У сукні?
Чудеса, та й годі.
Зазвичай я б нізащо так не вдяглася.
Але люди охочіше кажуть правду,
коли думають, що ти пай-дівчинка, а не шпигунка.
Пінкі, візьми у них пальта
і проведи Гаррієт на дитяче свято.
Розважайтесь там.
О ні. Нудне дитяче свято.
Типовий трюк дорослих, який провалить шпигування.
Ти прийшла, тож можна починати свято.
Я склала список, ким насправді можуть бути Робінсони.
Викрадачі творів мистецтва.
Мандрівники в часі.
Люди-стручки?
Хай там як, у мене було дві години, щоб з’ясувати правду.
А Робінсони вже прийшли?
Так. Я взяв їхні пальта.
Місіс Вайтгед запрошує їх щороку.
Мабуть, жаліє їх.
Я так хотів тобі щось показати. Це супер-пупер класно.
«Супер-пупер класно»?
Саме так.
Ну показуй.
Крок перший:
позбутися Пінкі Вайтгеда за допомогою найстарішого в світі трюку.
Пінкі, а де вбиральня?
Униз по коридору й ліворуч. Я тут тебе почекаю.
І вона наступила на м’яч.
Уявляєш таке?
Я б ніколи не...
Бути дитиною на дорослому святі – ідеально для шпигування.
Дорослі що хочеш розпатякають, думаючи, що діти їх не чують.
Чула про Мортімера?
Його дружина 20 років думала, що в нього є волосся.
Один помах – і птах зірвав перуку з його лисини.
Птахів приваблює лише штучне волосся чи справжнє теж?
Хай там як, а надвір треба виходити в кепці.
Бачити стільки різних дорослих в природному середовищі
було схоже на документальний фільм про природу.
Якщо сидіти дуже тихо, можна побачити рідкісного базікала в окулярах.
Купуйте акції, акції!
Зліва ми бачимо містера Візерса.
Боязку істоту, яка лише недавно почала покидати гніздо.
Справа побачите, як хитра місіс Пламер заганяє здобич у пастку.
А ви не хотіли б комбінезон для свого песика?
Вони тепер у моді.
Завдяки інстинктам
рідкісній вишуканій леді з бантом на голові вдається втекти.
Це означає «можливо»?
А де ж Робінсони?
Я знала, що вони ховалися десь серед цих джунглів.
Не переживай, Керол. Усі люблять твою запіканку.
Та ну, ми ж не на змаганні.
Роками мама й місіс Вайтгед змагалися
за звання королеви запіканок Верхнього Іст-Сайду.
Смійся з жартів Сеймура Ґаско.
Комік? Хіба він не в твоєму розважальному шоу?
Буде, якщо підпише контракт.
Я подумав, що смачна їжа й лестощі
допоможуть мені здобути заповітний підпис.
Мабуть, смачна.
Поставлю її сюди, поряд з моїм індичим рагу.
Буде кожному на вибір: для гурманів і для любителів домашніх страв.
Хто їстиме мою запіканку, коли є її рагу?
Я ж режисер, заохочуватиму гостей їсти твою запіканку.
Світло, камера, мотор, любий.
Що ж, Ґаско. Де ти?
Що ж, Робінсони. Де ви?
Місіс Робінсон, ми на святі.
Так і є, містер Робінсон. На святі.
Вітаю. Радий вас бачити.
Хочете зіграти з нами в «крокодила»?
Вибачте. Може, потім.
У дорослих «може, потім» означає ніколи.
Ну й свято. А де музика?
Вмикай музику, а я зберу всіх у паровозик.
Де вони ділися?
Дивись, куди йдеш.
Вибачте мені.
Подобається моя нова сукня?
Вона чарівна.
Дуже вам дякую.
Вибачте, що турбую, але чи не бачили ви містера й місіс Робінсон?
На жаль, ні, солоденька. Та якщо побачу, скажу.
Це так мило з вашого боку.
Вибач.
Список підозр на Робінсонів.
Ось ти де.
Заблукала, шукаючи туалет? Зі мною таке постійно.
Труман, ні! Не лізь до столу.
Назад!
Ох, Труман. Тебе буде покарано.
Це погано.
Якщо містер Робінсон знайде мій список, то дізнається, що він мій,
бо на аркуші написано: «З парти Гаррієт М. Велш».
Ось ти де.
Нащо тобі ці нудні дорослі,
коли можна розважатися на дитячому святі?
Якщо ви колись застрягали в дитячій,
то знаєте, що це місце...
де старші діти позбавлені всіх можливостей...
Цікаво, а телевізор за мною скучає?
...і справжні правителі цього дивного дикого світу — це малюки.
Це наче божевілля, де дітлашня все і всіх годує.
Мені, мені.
Фруктового пуншу? Ой!
Я витру.
Треба звідси вибиратися.
Привіт, Гаррієт. Красива в тебе сукня.
Мені так не здається.
Як успіхи з саморобним радіо?
З інопланетянами поки що немає зв’язку,
але я тепер знаю, як турецькою буде «привіт». «Мераба».
Ну добре.
Я вже піду, Пінкі.
Хочеш погратися з саморобним радіо?
Я сам його зібрав.
Може, потім.
Та ну, хоч спробуй.
Ми ж з тобою на одній хвилі.
До вашого відома, ми з Пінкі ніколи не були на одній хвилі.
Він непоганий хлопець, але у нас немає нічого спільного.
Джонатане, ні.
Статична електрика заважає радіо.
Поки Пінкі відволікся, з’явився шанс утекти.
Ой! Я витру.
Я думаю, ви будете в захваті від запіканки з тунцем.
Поганий Труман.
Я вегетаріанка.
Це ж Сеймур Ґаско власною персоною.
Добре, що прийшли.
Сеймуре, а можете... Ну, ви знаєте.
Це просто клас!
Сеймур?
Велш! Як життя, друже?
Я чув, що ти можеш прийти. Тому взяв з собою контракт.
Просто підпиши, й почнемо знімати програму.
Не спіши. На все свій час.
Яка з індиком, а яка з тунцем?
Ця з індиком.
Я сказав, ця? Я мав на увазі оцю.
Вчасно, бо в мене алергія на тунця.
Один укус – і в животі буде дискотека,
якщо розумієш, про що я.
Мабуть, розумію.
Привіт, Боббі Бі, старий. Як життя?
Це просто клас!
Це лише прототип, але я вже можу керувати світлом...
і радіо.
Паровозик, паровозик
Джанет, я не хочу танцювати.
Або хочу.
Пінкі, а тут є кнопка, щоб зробити музику у вітальні гучніше?
Так. Але треба обережно, інакше...
Буде дуже голосно!
Так!
Паровозик!
Паровозик, паровозик
Малі, хто хоче танцювати паровозиком?
Ні! Залишайтесь у кімнаті!
І запіканку взяти не забудьте.
Це нагода, яка буває раз у житті.
Паровозик, паровозик
Ану стійте!
Паровозик, паровозик
Я зараз прийду. Піду поговорю з Сеймуром.
Агов, Сеймуре.
Що зробити, щоб ти підписав контракт?
Ось що я тобі скажу, Велш.
Хай твоя дружина колись зготує запіканку,
і я тоді одразу підпишу.
Згода.
Ви хвалили мою запіканку з тунцем?
З тунцем?
Новий паровозик!
Паровозик, паровозик
Це свято для дорослих!
Паровозик, паровозик Да-да-да
Потанцюємо паровозиком?
Пінкі!
Від танців я весь спітнів, місіс Робінсон.
Я візьму ваш піджак.
Дякую.
Я допоможу, Пінкі.
Так!
Паровозик, паровозик
Гаррієт, є певний гардеробний етикет.
Не можна нишпорити по чужих кишенях.
Це надзвичайна ситуація.
Вуаля.
Це гардеробна, місіс Робінсон?
Так, містер Робінсон.
Чому в сукнях немає кишень?
Ну поясніть хтось мені.
Це мій піджак, місіс Робінсон?
Так, містер Робінсон.
Думаю, нам уже пора, місіс Робінсон.
Підтримую, містер Робінсон.
Що? Підете отак,
навіть не зігравши в «крокодила» зі мною й моїм другом?
Ну нарешті.
Я прийшла з’ясувати правду про Робінсонів.
Якщо це значить грати в «крокодила», то що ж, шпигуни не здаються.
Дасте нам хвилинку?
Пінкі, можна тебе...
Який у нас план?
Ти помітив, які ці Робінсони нудні?
Як музика в ліфтах.
І я так завжди кажу.
Ну звісно. Ми ж на одній хвилі.
Я думаю, так вони приховують, хто вони насправді.
Ось список.
«Люди-стручки»?
Це коли нормальних людей міняють на інопланетян, вирощених у коконах.
Люди-стручки.
Пінкі, пригнись.
У мене є план.
Загадаємо ці слова Робінсонам у «крокодилі».
Якщо вони хоч на мить здригнуться чи почнуть діяти як рослини...
Ми дізнаємося, хто вони.
Ну що, ви готові?
Готові.
Ось ваші слова.
А ось ваші. Ви перші.
Два слова.
Перше слово.
Шепіт. Пліткар. Таємниця.
Два слова.
Таємний агент.
Це добре, місіс Робінсон.
Щось дивне помітив?
Ні.
Слон.
Люди-стручки.
«Самотній рейнджер»!
Класно вгадуєш.
Класно показуєш.
Міжнародний.
Мистецтво.
Грабіжники?
Міжнародні викрадачі творів мистецтва.
Було так дивно бачити Робінсонів веселими.
Наче «крокодил» прибрав велику нудну каменюку, яка їх стримувала.
Щось помітила?
Вони зрештою розколються.
Чого тільки не зробиш заради кохання.
Ти бачиш те саме, що і я?
Одне слово, два склади.
Старайтесь, містер Робінсон.
Угадаємо це слово й станемо чемпіонами всесвіту.
Всесвіту?
Слово важке, місіс Робінсон.
А яке слово?
Не знаю.
Є лише один спосіб дізнатися.
Буде нова філія?
Ні, Труман! Тільки не людську їжу.
Обережно!
Відповідь!
Запіканка!
Труман!
Поганий Труман. Поганий.
Вгадай, чия запіканка перемогла.
Ми ж не на змаганні.
Ось тобі, Пеґґі Вайтгед.
Ну добре, це таки змагання.
І не переживай, любий. Удома є ще для тебе.
Ще?
Мені жаль, місіс Робінсон.
Дітки, схоже, ви сьогодні перемогли.
Перемогли найкращі.
Ви чудова команда.
Так, неймовірна.
Ну що тут скажеш? Ми ж на одній...
Хвилі.
Дякуємо за гру.
До зустрічі з вами
ми думали, що тут всі трохи...
Нудні.
Пора додому, місіс Робінсон.
Завтра у нас далека поїздка.
А куди ви їдете?
Назад додому.
Це дуже-дуже далеко звідси.
Далеченько.
Майже за світлові роки звідси.
Приємно було познайомитися.
І мені. Щасливої дороги.
До зустрічі, тільки не вночі.
А чому не вночі?
Просто так кажуть.
І рима непогана.
Так, як супер-пупер.
Тепер що робимо?
Може, покажеш мені своє супер-пуперське саморобне радіо?
Ні. Я придумав щось краще.
Гаррієт!
Я не розкрила таємницю Робінсонів, але це
не означає, що я погана письменниця.
Зрештою я знайшла щось краще.
Я трохи ближче узнала Пінкі.
І це лише початок.
Хтозна, що буде далі.
Який твій улюблений запах?
Запах тротуару після дощу.
Мій теж.
Подивимось через рік, Керол Велш.
«Марсіани»?
Я хочу Ти хочеш
Ми хочемо
Я не хочу Ти не хочеш
Ми не хочемо, щоб нам казали Що робити
І я намагаюсь робити добро Там, де живу
Я гарно усміхаюся
І прагну казати правду
Я хочу Ти хочеш
Ми хочемо
Я не хочу Ти не хочеш
Ми не хочемо, щоб нам казали Що робити
Я стану ким хочу
Бо я самостійна
Я хочу Ти хочеш
Ми хочемо
Ні, я не стригтимуся
І носитиму, що хочу
Люблю бути собою
Я не хочу Ти не хочеш
Ми не хочемо, щоб нам казали Що робити
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова