1964. aasta maailmanäitus.
Kujutlege tavalist lõbustusparki. Siis pange see kosmoseraketti
ja lennutage kogu täiega otse tulevikku. Tegelikkusest jääb asi ikka kaugele.
See oli üks neid klassiekskursioone, kust enam koju minna ei tahtnudki.
Tere tulemast, see on Futurama II, värav tulevikumaailma.
Võimas! - Äge. See on küll lahe.
Veealused rongid ühendavad mandreid ja kaubateid.
Tahaksin vee all elada. - Posti tuues peaksid hinge kinni hoidma.
Mina hoiangi, postkast on prügikasti kõrval.
Vaadake neid tillukesi tulevikuinimesi.
Tere, tillud tulevikuinimesed! - Ära roni välja, Harriet.
Õudne hiiglane!
Jookske, tillud tulevikuinimesed! Linna ründab hiigelsuur lõburikkuja.
Hr Horatio, Harriet ja Janie segavad teisi.
Lapsed, ärge segage tulevikku.
Te rikute ära päeva viimase võrratu lõbusõidu.
Uskumatu, mida kõike me täna näinud oleme.
Robotkoristajaid, elektriautosid, satelliite!
Kujutage ette, mida kõike ma kosmosest luurates näeksin.
Tahaksin maitsta kõiki veidraid tulevikutoite.
No mis see Belgia vahvel veel on?
Minu pakkumine: see on vahvel, mis on - katsu nüüd kaasa mõelda - Belgiast pärit.
Oh sa!
No nii. Kasutage seda aega, et oma kirjandiks viimaseid märkmeid teha.
Mõelge sellele, mida näitusel nägite. Mis teid tuleviku juures enim erutab?
Mis mind kõige rohkem erutas? Ei noh, kõik muidugi.
Aega on viis minutit, kell läheb käima nüüd. Head kirjutamist!
Mis mind tuleviku juures enim erutab? Kosmosesüstikud, elektriline hambahari.
Ma ei suuda valida! Keskendu, Harriet.
Tuleviku juures erutab mind kõige rohkem see, et...
Ma ei suutnud seda uskuda. Esimest korda elus oli mind,
Harriet M. Welschi, tulevast kuulsat kirjanikku, tabanud...
kirjutamistõrge.
Ma tahan lihtsalt olla Sa tahad lihtsalt olla
Me tahame lihtsalt olla
Saan selleks, kes olla tahan
Iseseisvaks
Ei, ma ei lõika juukseid maha
Ja kannan seljas, mida tahan
Mulle meeldib Kui ma saan olla mina ise
Mina ei taha Sina ei taha
Me ei taha käskudele alluda
„TULEVIKUMAAILM“
LOUISE FITZHUGH' AINETEL
Et kirjandiks parim idee välja valida,
pidin õppima nägema asju teise pilguga.
Kena. Aga miks piirduda sellega?
Tulevik, näita, milleks sa võimeline oled.
Ärge muretsege, mul on lennuluba.
Pean siit ära keerama. Nägemiseni!
Oh sa. Tuleviku tomativõiku.
Imemaitsev!
Robot-Golly, mis sind tuleviku juures enim erutab?
Mind on programmeeritud mitte vastama, sest hea spioon saab asjadest ise aru.
Ideid oli piisavalt, pidin lihtsalt ühe ideaalse välja valima.
Kõik kirjutasid, nagu oleks see tühine asi.
Isegi Pinky Whitehead.
Hr Horatio.
Lõpetasin juba, nii et kui kellelgi on raskusi,
saan neid muidugi aidata.
Tõmba uttu, Marion.
Kuidas must tulevikus suur kirjanik saab, kui ma ei suuda kirjutada tulevikust
kohas, mis on servast servani tulevikku täis?
Aeg sai läbi.
No nii, lapsed, meil on enne kojusõitu veel pisut aega.
Kes tahaks proovida „Belgia vahvlit“?
See kõlab vahvasti.
Jah!
On sul kõik hästi, Harriet?
Jah.
Kuule, kas sa pildistasid mind?
Kuule!
Lähme, Harriet. Tulevikuvahvlid ootavad.
Kas te nägite seda? Igavene nuhk!
Jah, Harriet. Kes siis teiste järele ilma luba küsimata luurab?
Täpselt! Järgnen talle ja uurin välja.
Ära mine. Kui hr Horatio kuuleb, et sa minema uitasid,
veedad tuleviku pärast tunde.
Sul on õigus, Sport. Nii et mõelge mingi vabandus välja.
Ole Golly ütles kord: „Kui lugu sind kutsub, siis sa järgned.“
Vabandust!
Vahele jäid!
Mida värki? - Miks sa mind luba küsimata pildistasid?
Ma ei pildistanud sind.
Sa pildistasid mu kokku käkerdatud märkmepaberit?
Sina näed märkmepaberit, mina näen tõde.
Prügi, pragusid. Asju, mida teised ei märka. See on kunst.
Ma olen fotograaf.
Sa ei mõistaks, oled alles laps.
Laps? Vana sina siis oled? 14?
Pean minema. Näitusest ma ei pääse, aga sinust pääsen küll.
Miks sa siis tulid, kui seda vihkad?
Vanemad töötavad Kodaki paviljonis, hullutavad seal maakaid.
Üritan selles võltsis paigas midagi ehedat leida.
Inimesed loodavad, et tulevik on parem. Kuidas see võlts on?
Ma ei usu tulevikku.
No mina ei usu ebaviisakusse. - Naudi näitust, lapsuke.
Naudingi.
Ja kui mu auhinnatud kirjutis tulevikuimedest valmis saab,
hakkad isegi sina sellesse uskuma.
Kui inimene ja tellistest sein lapse saaksid, kohtusin ma temaga just.
Janie! Sport!
Marion! Kus sa oled?
Ma seisan pingi peal! Kaeba kellelegi!
Ma ei teadnud, mida teha.
Mul polnud aimugi, millest kirjutada. Nüüd olin lisaks ka eksinud.
Belgia vahvlite lett!
Kuidas prügifotograafia läheb?
Oota. Mitte et sinu fotod prügi oleksid, vaid...
Mida sa tahad?
Peaksin koos klassiga kirjandit kirjutama, aga mul ei ole ühtegi mõtet.
Nägin sind, mõtlesin: „Minu järele ilma loata ei luurata.“
Ja siis eksisin ära.
Kas sa aitaksid mul kaaslasi leida?
Ei.
Kas sulle on öeldud, et sa ei ole väga meeldiv inimene?
Mu vanemad aitavad. Lähme küsime.
Hästi. Tore.
Ma olen, muide, Harriet. - Chuck. Minu nimi on Chuck.
Ma maitsesin tulevikku, Janie.
See on pärit Belgiast ja on vahvel.
Ja see muudab maailma.
Keskendu, Sport. Me peame Harrieti leidma.
Keskendun. Peame ta leidma.
Kirjutasin Harrieti nime vahukoorega vahvlile ja jätsin vahvli putka juurde.
Selle all on salvrätt kirjaga „Kohtume...“
HARRIET KOHTUME X JANI
Kas see on mu kiri?
Sport, kuidas Harriet meid nüüd leiab?
Ja seal üleval, tundsite ehk ära...
Maailma kuulsaim kloun.
Naerata, härra kloun. Maailma suurim ilmutatud foto on tehtud just sinust.
Näitusel on vaid üks veel kõrgem asi: Uniroyali vaateratas.
Chuck.
Tšau, kullake.
Arvasime, et ei näe sind enne õhtusööki. - Ja sa tulid koos sõbraga. Tore.
Nimi on Harriet M. Welsch ja ma olen tõesti üsna tore, aitäh.
Ta on eksinud. Kas saate aidata?
Heldeke!
Meil on ekskursioon pooleli.
Aga ära muretse, noor daam. Chuck tunneb näituseplatsi paremini kui meie.
Chuck, kallis, vii ta turvastaapi.
Olgu.
Sa oled väga heades kätes.
Nägemiseni, kullake.
Ole seal väljas ettevaatlik, poja. Tead küll, ära üle pinguta.
Jäta, paps. Ma tean, mida ma teen. Tule, Harriet, turvastaap on kaugel.
Platsi teises servas.
Hästi. Ehk suudab veel üks pilk näitusele mu peakolu tööle panna.
Oled tõesti veider laps, Harriet. Ehk on sul veel lootust.
Hoia mu lähedale, ehk õpid midagi.
Esimene õppetund. Mis on näituse põhieesmärk?
Rahu terves maailmas? - Vale!
Eesmärk on kergeusklikelt raha kätte saada.
TULEVIKULIMONAAD
Igas paviljonis...
ŠVEITSI SUVENIIRID
...müüakse sulle rämpsu. Need on tõsised ja karmid teemad, Harriet.
Pane kirja.
Kui ma selle kirja panen, võin kirjanikukarjääri igaveseks unustada.
Sa ei tea seda. Nagu need tarkurid ei tea, kas tulevik on üldse selline.
Ja sina tead?
Tean, et olevikus elades ei pea tuleviku pärast muretsema. Mida sa praegu tunned?
Lootusetust! Kui ma kirjandi jaoks teemat välja ei mõtle,
sunnib hr Horatio mind tobumütsi kandma, kuni mu pea koonuse kuju võtab.
See toimub tulevikus. Aga mida koged sa praegu, olevikus?
Noh...
Praegu, olevikus,
paistab päike.
Inimesed naeratavad.
Mu juuksed lõhnavad soolakringlite järele.
See on ju parem kui tuleviku pärast muretsemine?
Liigume edasi, eks?
Jajah, küll liigume.
ŠVEITSI SUVENIIRID
No vaata seda pahna.
Milline tobu selle pähe paneks?
Vaatame, kui tähelepanelikud te olete.
Mina olen alati tähelepanelik.
Prl Hawthorne, ole nii kena ja võta mu aarded enda kätte.
Kas keegi oskab öelda mõne maailmanäituse disaineri nime?
Näiteks preili Welsch?
Läbi! Kõik on läbi!
Ma ootan, prl Welsch.
Charles Eames, hr H.
Õige. Väga tubli, prl Welsch. Tore, et keegigi keskenduda suudab.
Ma ei teadnud, et Harrieti mängida oskad. - Ma ei teadnud ka.
Hirm muudab vist mu hääle peenemaks.
Turvastaap on sealpool.
Mis see on?
Seda nähes pead ju ometi elevust tundma.
Videotelefonid?
Arvad tõesti, et keegi tahab näha inimest, kellega räägib?
Muidugi! Tore oleks näha Janiet mu naljade üle naermas,
mitte vaid läbi toru tema norsatusi kuulda.
Kas leidsid juba mõne idee? - Ei.
See on kõige futuristlikumalt fantastiline koht maailmas. Kui raske see siis on?
Ehtsale kirjanikule ei sobi suvaline idee.
Sa pead nägema asju, mida teised ei näe.
Jah. Nagu oleksid ainus, kes maailma täpselt õige nurga alt tabada suudab.
Õige nurga tabamine on vahel väga raske koorem.
Sõnade kirjapanemine on lihtne. Lihtsalt räägid paberi peal.
No kui see nii lihtne on,
võiksid kirjutada, mis sind tuleviku juures erutab.
Ja mina pildistan eksponaate.
Parem kunstnik võidab.
Olgu, olen nõus.
Ole sellega ettevaatlik. - Ole ettevaatlik.
Kas ma võin sind pildistada?
Portree? See on nii labane.
Harriet!
Sõrm libises.
Aeg on läbi. Vaata ja nuta.
Päris meeleolukad, amatööri kohta pole paha.
Aitäh. Sinu kord, ninatark.
„Tulevik on prügi“?
Muud sa ei leidnudki?
No mõtle, Harriet.
Mis iganes tulevikus ka toimub, prügi leidub alati.
See tähendab, et alati on ka koristajaid.
Oota. Sa tahad siis öelda...
Tulevik on kindlasti koristajate päralt.
No ei. Tulevik on kindlasti prügi päralt.
Koristajate. - Prügi.
Miks mitte mõlema?
Tulevik on prügi ja koristajate päralt? Mulle meeldib. See on tõde.
Tulevik, prügi ja koristajate päralt! Tulevik, prügi ja koristajate päralt!
Kas kuulsid? Tulevik on prügi ja koristajate päralt!
Mis kell on? - Pool viis.
Ma ei jõua. Kas me oleme turvastaabi lähedal?
See on otse ees, aga milleks turvamehed? Otsime su kaaslased ise üles.
Ronime lihtsalt kõrgemale.
Su isa ütles ju, et Kodaki paviljonist on kõrgem ainult...
Vaateratas!
Tule, Chuck, teeme võidu! - Vaata! Seal on vist su õpetaja.
Kuule!
Ei jookse!
Jah, ei jookse!
Aga me neile näitasime!
Näitasime jah.
On kõik kombes?
Jah. Hingeldan lihtsalt. Kas võiksime istuda?
Tean sobivat kohta.
Head sõitu!
Kas sul on parem?
Ütlesin, et kõik on hästi. - Olgu.
Sellest pole midagi, kui kõik hästi pole.
Üritame lihtsalt su klassi leida. Selleks me siia ju tulime?
Jah, aga...
Ära muretse minu pärast, ma vihkan seda. Mul on kõik hästi!
Selline „kõik on hästi“ oli mulle tuttav. Tähendus: „Tegelikult on kõik halvasti.“
Tahtsin Chucki aidata,
aga ei leidnud õigeid sõnu, just nagu kirjandiks valmistudes.
Minu klassikaaslased!
Kui ma enne loendust sinna ei jõua, on kõik läbi!
Ei, see ei ole võimalik! Ma pean siit alla saama!
Ma ei ole veel kirjutama hakanudki!
Sa oled murelik.
Sa ei tunne hr Horatiot. Ta helistab mu vanematele.
Võib-olla tõesti.
Ehk saad pragada, kukud läbi, võib-olla saadetakse sind sõjakooli.
Aga muretsemine ei tee asja paremaks.
Muretsemine teeb lihtsalt haiget. Usu mind, ma tean.
Kuidas?
Sest et...
Sest vahel muretsen ma iseenda tuleviku pärast.
Ütlesid ju, et sa ei usugi tulevikku.
Ära sunni mind seda välja ütlema. See kõlab dramaatiliselt, aga...
Mul on süda haige.
Vahel muretsen tuleviku pärast.
Saan usaldada vaid seda, mis toimub praegu.
Ja see siin... see innustab mind.
Sellepärast Chucki vanemad nii mures olidki.
Sellepärast ta hingeldaski ja...
ja on nii üksildane.
Ainult tema ja tema kaamera. Ta kartis haiget saada.
Uskumatu, et tänane päev läbi sai.
Kas ta nutab?
Kohaloleku kontroll. Kes mul nimesid ette lugeda aitab?
Võiksite paluda Sportil nimed ette lugeda, hr Horatio.
Kõik nimed.
Ma ei saa ju Harrieti häält teha.
Räägi aeglaselt, Sport.
Aeglasemalt, kui sa elus rääkinud oled.
Ma ei olnudki vaaterattal käinud.
Siit ülevalt ei näegi näitus nii halb välja.
Pidid seda lihtsalt teise nurga alt nägema.
Nagu ma kuulnud olen.
Hea nõuanne.
Kahju, et me su klassi varem ei leidnud.
Tulevikku ma ette ei tea, aga sa õpetasid, et sellest pole midagi.
Nii et aitab muretsemisest.
On aeg elada praeguses hetkes, olevikus!
Koos sinuga.
Olgu. Thompson?
Siin.
Ja siis on meil... Tanaka?
Siin!
Walden?
Tee kähku, Sport, buss saabub kohe.
Mis viga, Sport? Järgmine nimi on Welsch, Harriet M.
Aju külmus ära!
Ütle see välja!
Welsch, Harriet.
Kas ta on vaaterattal? - Mida?
Hr Horatio, ma ei taha Harrieti eest rääkida.
Enne ju rääkisid.
Aga ta ütles, et pole veel tervet näitust kogenud.
Ja meie Janiega ei ole vist ka.
Ma kuulan.
Me ei ole ju maailma kõrgeimal vaaterattal käinud.
Kuidas saame kogeda tervet näitust, kui me vaateratast isiklikult ei proovi?
Lapsed, vaaterattale!
Aga buss? - Hea mõte, prl Hawthorne.
Palun vii mu aarded bussi, me tuleme kohe.
Oodake, ma tulen ka!
See kõigub ikka korralikult.
Harriet, on see sinu klass?
Ma ei suuda vaadata. Kas nad lähevad bussi ja sõidavad minema?
Mitte päris.
Suurepärane mõte, Harriet! Miks ma ise selle peale ei tulnud?
Aitäh! Vist.
Tšau, sõbrad! Ma ei tea, kuidas, aga te päästsite mu elu.
Võid mind Belgia vahvlitega tänada!
Su sõbrad hoolivad sinust väga.
Ütlesin, et olen tore.
Aga sina oled ka, Chuck.
Harriet, kas võin sind pildistada?
Kas sul on halb? Tahadki inimest pildistada?
Ma tahan pildistada ehedat inimest.
Panen pildile pealkirjaks „Harriet. Kirjanik“.
Miks sa kohe ei öelnud?
Teadsin lõpuks, millest kirjutada.
Mis mind tuleviku juures enim erutab? Nii see küsimus kõlas.
Aga pärast näitusel veedetud päeva avastasin midagi veel põnevamat.
Asja, mida nimetatakse olevikuks.
Tulevikus on nii palju võimalusi,
aga ka väga palju teadmatust.
Ja teadmatus põhjustab hirmu.
Äkki mu unistused ei täitugi? Äkki juhtub midagi halba?
Äkki jään ma üksinda?
Aga kui sa elad praeguses hetkes, olevikus,
võid peatuda ja kohtuda sõbraga, kes sunnib sind paremaks saama.
„Teistmoodi mõtlema, looma midagi ehedat.
Inimesega, kes muudab seda, kuidas sa tervet maailma näed.
Sest tulevik on oletus, kuni enam ei ole.
Ja kuna sa ei oodanud, et keegi teine su tuleviku looks,
saad selle ise paremaks muuta.
Koos teistega.“
ÜLISALAJANE
Tõlkinud Triin Jürimaa