Az 1964-es világkiállítás.
Vegyünk egy szokásos vásárt! Aztán tegyük űrhajóra,
lőjük ki a jövőbe, és még a közelében se vagyunk.
Erről a kirándulásról senki nem akart hazamenni.
Íme a Futurama II, útlevél a holnap világába.
- Oltári! - Baró! De klassz!
A víz alatti vasutak földrészeket kötnek majd össze.
A víz alatt akarok élni.
Lélegzés nélkül mennél ki a postáért.
Amúgy is. A postaládánk a kuka mellett van.
Nézzétek, apró jövőemberek!
Helló, apró jövőemberek!
Ne hajolj ki, Harriet!
Borzalmas óriás!
Fussatok, apró jövőemberek! Egy ünneprontó óriás támadt a városra!
Mr. Horatio, Harriet és Janie rosszalkodik!
Gyerekek, ne zavarjátok a jövőt!
Tönkreteszitek a mai utolsó pompás programot.
Hihetetlen, mennyi mindent láttunk ma!
Robotszobalányokat, elektromos autókat, műholdakat!
Mennyi minden után kémkedhetnék az űrből!
Bár megehetnénk az összes fura jövőkaját!
Mégis, mi az a belga gofri?
Gondolom, egy gofri, ami, figyelj csak... Belgiumból van.
Azta!
Jól van, gyerekek! Most pedig jegyzeteljetek a feladathoz!
Az itt látottak alapján mi számotokra a legizgalmasabb a jövőben?
Hogy mi a legizgalmasabb a jövőben? Hát minden!
Indul az öt perc, gyerekek! Jó jegyzetelést!
Hogy mi a legizgalmasabb a jövőben?
Az űrsikló, az elektromos fogkefe.
Nem tudok dönteni. Koncentrálj, Harriet!
A jövőben az a legizgalmasabb, hogy...
Nem akartam elhinni.
Életemben először én,
Harriet M. Welsch, a jövendő kiváló író...
nem tudta, mit írjon.
Én akarom, te akarod
Mi akarjuk
Az leszek, aki lenni akarok
A magam ura
Nem vágatom le a hajam
Azt hordok, amit akarok
Szeretem, ha önmagam lehetek
Nem akarom, nem akarod
Nem akarjuk, hogy megmondják, mi legyen
„A HOLNAP VILÁGA”
HARRIET, A KÉM
LOUISE FITZHUGH KÖNYVE ALAPJÁN
Ha a legjobb ötletet akartam az iskolai feladathoz,
akkor másképp kellett szemlélnem a dolgot.
Nem rossz. De csak ennyi?
Gyerünk, jövő! Mutasd, mit tudsz!
Nyugi! Van jogsim jetpackre.
Itt a kijárat! Sziasztok!
Azta! Paradicsomos szendvics a jövőből.
Fincsi!
Robot Golly, neked mi a legizgalmasabb a jövőben?
Programom alapján nem válaszolhatok,
mert egy jó kém mindenre magától jön rá.
Nem kell sok ötlet, csak egy tökéletes.
Mindenki úgy írt, mintha sima ügy lenne.
Még Pinky Whitehead is.
Mr. Horatio!
Előbb végeztem, szóval ha valakinek nem megy,
akkor természetesen segíthetek.
Húzz el, Marion!
Hogy lehetek a jövőben kiváló író, ha nem tudok írni a jövőről ott,
ahol faltól falig a jövő látható?
Lejárt az idő!
Indulás előtt van egy kis időnk.
Ki enne egy belga gofrit?
Szuperül hangzik.
Ez az!
Minden oké, Harriet?
Semmi bajom.
Hé, te most lefotóztál?
Hé!
Gyere, Harriet! Vár a jövőgofri.
Láttátok? Milyen alattomos!
Tényleg, Harriet. Ki kémkedne kérdezés nélkül?
Ugye? Követem, és kiderítem.
Ne csináld! Ha Mr. Horatio rájön, hogy elmentél,
a jövőben büntetés vár rád.
Igazad van, Sport. Vagyis falaznotok kell.
Ole Golly egyszer azt mondta: „Kövesd a sztorit!”
Bocs.
Lebuktál!
Mi bajod van?
Miért fotóztál le kérdezés nélkül?
Nem téged fotóztalak le.
Hanem az összegyűrt füzetlapot?
Neked füzetlap. Nekem az igazság.
Szemét, repedés, amit mások nem látnak. Ez művészet.
Fotós vagyok.
Úgysem értenéd. Csak egy gyerek vagy.
Gyerek? Te mennyi vagy, 14?
Megyek. Elég baj, hogy itt ragadtam.
Nem kellesz te is nyűgnek.
Minek vagy itt, ha ennyire nem bírod?
A szüleim a Kodaknál dolgoznak. Elkápráztatják a suttyókat,
én meg a valóságot keresem ezen a kamu helyen.
Mi a kamu abban, ha valaki jobb jövőt remél?
Nem hiszek a jövőben.
Én meg a gorombaságban.
Mulass jól, kölyök!
Meglesz.
És ha kész a díjnyertes írásom arról, milyen klassz lesz a jövő,
az ilyenek is hinni fognak benne.
Ha egy embernek és egy kőfalnak lenne gyereke, akkor ő lenne az.
Janie! Sport!
Juhú, Marion! Merre vagy?
Egy padon állok! Árulkodhatsz!
Nem tudtam, mit tegyek.
Fogalmam se volt, mit írjak. Fogalmam se volt, hol vagyok.
A belgagofri-árus!
Hogy megy a szemétfotózás?
Nem úgy értettem, hogy a képeid szemetek.
Mit akarsz?
Az osztállyal feladatot kaptunk,
de nem tudom, mit írjak.
De rólad eszembe jutott: „Utánam nem lehet csak úgy kémkedni.”
Aztán eltévedtem.
Segítenél megkeresni az osztályt?
Nem.
Mondták már, hogy kicsit se vagy kedves?
De a szüleim segíthetnek. Gyere!
Ja, jó. Klassz!
Amúgy Harriet vagyok.
Chuck. A nevem Chuck.
Megkóstoltam a jövőt, Janie.
Belgiumból van, és gofri.
És megváltoztatja a világot!
Koncentrálj! Meg kell keresnünk Harrietet!
Koncentrálok. Megtaláljuk.
Tejszínhabból egy gofrira írtam Harriet nevét, és az árusnál hagytam.
Alatta van egy szalvétán az üzenet: „Találkozzunk a...”
HARRIET TALÁLKOZZ PUSZI JANI
Az a szalvétaüzenetem?
Most hogy fog minket megtalálni Harriet?
Odafent láthatják
a leghíresebb cirkuszi bohócot.
Mosolyogjon, bohóc úr!
Ez az eddig előhívott legnagyobb fénykép.
Az egész kiállításon csak az óriáskerék magasabb nála.
Chuck!
Szia, édesem!
Csak vacsorára vártunk.
És nem egy barátoddal. Szuper.
A nevem Harriet M. Welsch, és elég szuper vagyok. Köszönöm.
És eltévedt. Segítenétek neki?
Jaj nekem!
Épp a bemutató közepén járunk.
De ne aggódj, ifjú hölgy! Chuck sokkal jobban ismeri a helyet.
Chuck, drágám, vidd el a biztonsági őrökhöz!
Jó.
Jó kezekben vagy.
Szia, drágám!
Csak óvatosan, fiam! Tudod, semmit ne vigyél túlzásba!
Apa, elég! Tudom, mit csinálok.
Gyere, Harriet! Elég messze van.
A túloldalon.
Nem baj. Talán így beindul az agyam.
Elég fura lány vagy, Harriet.
Lehet még számodra remény.
Maradj velem! Tanulhatsz is tőlem.
Első lecke: Szerinted miről szól a kiállítás?
- A világbékéről? - Nem!
Lúzerekről, akik keresni akarnak.
FINOM JÖVŐLIMONÁDÉ
A pavilonoknál...
SVÁJCI SZUVENÍR
...ócskaságokat árulnak.
Ez komoly dolog, Harriet.
Fel kéne írnod.
Ha felírnám, egyest kapnék,
és elfelejthetném, hogy valaha is író leszek.
Nem tudhatod. Az észlények se tudják,
megtörténik-e mindez a jövőben.
Te okosabb vagy?
Ha a jelenben élünk, nem kell aggódni,
hogy mi következik. Most mit érzel?
Itt a vég! Semmi nem jut eszembe a dolgozathoz.
Mr. Horatio a szamárpadba ültet,
és szétdurran a fejem!
Az a jövő. Épp most mit élsz át?
Nos,
épp most
süt a nap.
Mindenki mosolyog.
A hajam perecillatú.
Nem jobb, mint azon aggódni, mi lesz?
Haladjunk, jó?
Ja, ja. Mindjárt.
SVÁJCI SZUVENÍR
Nézd a sok ócskaságot!
Csak egy pupák venne fel ilyet.
Most lássuk, figyeltetek-e!
Én mindig figyelek.
Miss Hawthorne, megtennéd, hogy cipeled a kincseimet?
Tudja valaki a kiállítás egyik tervezőjének nevét?
Mondjuk, Miss Welsch?
Végünk. Mindannyiunknak vége.
Várok, Miss Welsch.
Charles Eames, Mr. H.
Úgy van. Ügyes, Miss Welsch. Örülök, hogy van, aki figyel.
Nem is tudtam, hogy utánzod őt.
Hát, én se.
Vékonyabb lesz a hangom, amikor félek.
Ott vannak a biztonságiak.
Ez mi?
Ennek láttán hogy nem várhatod a jövőt?
Képes telefon?
Szerinted az emberek telefonálás közben látni akarják egymást?
Persze!
Nézném, ahogy Janie nevet a vicceimen, és nem kéne hallgatnom, ahogy horkant.
Nos, van már ötleted?
Nincs.
Ez a világ futurisztikusan legfuturisztikusabb helye.
Miért ilyen nehéz?
Egy igazi író nem írhat akármiről.
Olyasmi kell, amit mások nem látnak.
Ja.
Jó szögből kell elkapnod a világot,
amire más nem képes.
Néha nagyon nehéz jól csinálni.
Az írás könnyű. Csak beszélsz a papíron.
Hát, ha szerinted könnyű,
akkor írd le, neked mi a legizgalmasabb a jövőben,
én meg fotózom a kiállítást.
Győzzön a jobb!
Rendben. Gyerünk!
- Vigyázz rá! - Vigyázz rá!
Lefotózhatlak?
Portré? Az olyan alantas!
Harriet!
Megremegett az ujjam.
Letelt az idő. Parancsolj!
Élettel teliek. Amatőr létedre nem rossz.
Kösz. Te jössz, nagyokos.
„A jövő szemét”?
Ennyit fogtál fel belőle?
Gondold csak el!
Bármi is lesz a jövőben, szemét mindig lesz.
Vagyis mindig lesznek takarítók.
Várjunk! Azt mondod...
A takarítók jelentik a jövőt.
Dehogy. Inkább a szemét.
- Takarítók. - Szemét.
Miért nem mindkettő?
A takarítók és a szemét jelentik a jövőt?
Tetszik. Ez az igazság.
A takarítók és a szemét jelentik a jövőt! A takarítók és a szemét jelentik a jövőt!
Hallottad? A takarítók és a szemét jelentik a jövőt!
- Mennyi az idő? - Fél öt.
Nem érek oda. Közel vannak a biztonságiak?
Ott vannak, de minek kellenek, ha mi is megtaláljuk az osztályt?
Csak a magasból kell nézni.
Apád nem azt mondta, hogy a Kodak pavilonjánál magasabb...
Az óriáskerék!
Gyere, Chuck! Versenyezzünk!
Nézd! Az ott nem a tanárod?
Hé!
Hé, nincs rohangálás!
Ja, nincs rohangálás!
Jól megmondtuk nekik.
Meg bizony.
Jól vagy?
Jól. Csak kifulladtam. Leülhetnénk?
Tudom is, hová.
Jó utat!
Már... jobban vagy?
Mondtam, semmi bajom.
Oké.
Az se baj, ha van bajod.
Keressük az osztályt!
Nem ez volt a terv?
De, csak...
Ne foglalkozz velem! Utálom az ilyet.
Semmi bajom!
Ismerős volt az ilyen.
Azt jelenti: „Rosszabbul nem is lehetnék.”
Segíteni akartam Chuckon,
de a feladathoz hasonlóan itt se találtam a szavakat.
Ott az osztály!
Ha névsorolvasásig nem érek oda, nekem annyi.
Nem, ez nem lehet. Ki kell jutnom innen!
Még hozzá se kezdtem a feladathoz!
Mintha aggódnál.
Te nem ismered Mr. Horatiót. Felhívja a szüleimet.
Lehetséges.
És az is, hogy megszidnak, megbuksz, vagy katonai suliba küldenek.
De az aggódás nem segít.
Az csak árt. Hidd el, én tudom.
Honnan?
Onnan...
Onnan, hogy néha aggódom, mit tartogat számomra a jövő.
Nem azt mondtad, hogy nem hiszel a jövőben?
Ne kelljen kimondanom! Túl drámaian hangzik, de...
Baj van a szívemmel.
Ezért néha aggaszt a jövő.
Csak abban bízhatok, ami most történik.
És... ez adja az ihletet.
Szóval ezért izgultak úgy Chuck szülei,
ezért fulladt ki, és...
és ezért tűnt magányosnak.
Csak ő és a fényképezőgépe. Félt, hogy baja esik.
Nem hiszem el, hogy vége a mai napnak!
Sír?
Névsorolvasás!
Ki sorolja a neveket, amíg én kipipálom őket?
Szerintem olvassa Sport, Mr. Horatio.
Az összes nevet.
Névsorolvasásnál nem lehetek Harriet!
Lassan olvass, Sport!
Olyan lassan, ahogy még életedben soha.
Ezen még nem ültem.
Innen nem is rossz a kiállítás. Szerintem.
Csak máshonnan kellett nézned.
Vagyis ezt hallottam.
Jó tanács.
Sajnos nem lett meg időben az osztály.
A jövőt nem látom, de megtanítottad, hogy ez nem baj.
Úgyhogy ne aggódjunk!
Ma éljünk a mának!
Veled.
Oké, Thompson?
Jelen!
Most jön... Jön Tanaka?
Jelen!
Walden?
Siess, Sport! Mindjárt itt a busz.
Mi a baj, Sport? Most Welsch jön, azaz Harriet M.
Jaj! Agyfagyás!
Mondd már!
Welsch. Harriet.
- Az óriáskeréken van? - Hogy mi?
Mr. Horatio... Nézze! Nem beszélhetek a nevében.
De mégis megtetted.
Azt mondta, még nem végzett a kiállítással,
ahogy Janie és én sem.
Figyelek.
Mivel nem ültünk a világ legmagasabb óriáskerekén,
hogy mondhatjuk, hogy mindent láttunk, ha azt nem?
Osztály, irány az óriáskerék!
És a busz?
Jó ötlet, Miss Hawthorne.
Pakold fel a kincseimet,
és rögtön jövünk.
Várjatok! Én is megyek.
Azta! Nagyon hintázik.
Az ott az osztályod?
Nem bírom nézni.
Felszállnak a buszra? Elmennek?
Nem egészen.
Remek ötlet, Harriet. Bár nekem jutott volna eszembe!
Köszönöm. Asszem.
Sziasztok! Nem tudom, hogyan, de életmentők voltatok.
Belga gofriban meghálálhatod!
A barátaidnak nagyon fontos vagy.
Mondtam, szuper vagyok!
De te is az vagy, Chuck.
Harriet, lefotózhatlak?
Biztos jól vagy? Embert fotózol?
Egy igazi embert akarok lefotózni.
A kép címe az lesz: „Harriet, az író”.
Csak kérned kellett.
Végre tudtam, miről írjak.
Mi számomra a legizgalmasabb a jövőben? Ez volt a kérdés.
De a kiállítás után még izgalmasabb dolgot találtam.
Azt, amit jelennek hívnak.
A jövő rengeteg lehetőséget tartogat,
de számos dolgot nem tudunk.
És emiatt sok mindentől félünk.
Mi lesz, ha meghiúsulnak az álmaim? Mi lesz, ha baj történik?
Mi lesz, ha egyedül maradok?
De ha a mának élünk,
akkor megismerhetünk egy barátot, aki mellett jobbak leszünk.
„Másképp gondolkodunk. Alkotunk valami újat.
Valakivel, aki megváltoztatja a szemléletmódunkat.
Mert a jövő rejtély, amíg meg nem ismerjük.
És ha nem várjuk azt, hogy más teremtse meg,
akkor még jobbá tehetjük.
Közösen.”
SZIGORÚAN TITKOS
A feliratot fordította: Basch Erzsébet