Verdensutstillingen i 1964.
Se for deg et karneval. Legg til en romrakett
og send det inn i framtida, og da begynner du å nærme deg.
Det var en sånn skoletur du ikke vil dra hjem fra.
Velkommen til Futurama II, billetten til morgendagens verden.
- Stilig. - Neato. Det er kult.
Undervannstog vil bygge bro mellom kontinenter og handelssteder.
- Jeg vil bo under vann! - Du må holde pusten når du henter post.
Jeg gjør det nå, søppelet er like ved.
Se på de små framtidsmenneskene. Hei, små framtidsmennesker.
- Hold deg inni vogna. - Fæl kjempe!
Løp, framtidsmennesker! En svær moro-dreper angriper byen.
Mr. Horatio, Harriet og Janie forstyrrer.
Slutt å forstyrre framtida. Dere ødelegger dagens siste rundtur.
Tenk så mye vi har sett i dag!
Robothjelpere, elbiler, satellitter!
Tenk så mye jeg kunne spionert fra verdensrommet.
Skulle gjerne spist all framtidsmaten. Hva er belgisk vaffel?
Jeg gjetter det er en vaffel, og kanskje den er fra Belgia.
Wow.
OK, dere. Bruk tiden til å notere noen siste ideer til oppgaven deres.
Basert på hva dere har sett, hva er mest spennende med framtida?
Hva som er mest spennende? Alt!
Fem minutter fra nå. Lykke til.
Hva er mest spennende? Romferjer, elektrisk tannbørste.
Jeg kan ikke velge. Skjerp deg.
Det mest spennende med framtida er...
Utrolig. For første gang i livet
fikk jeg, Harriet M. Welsch, framtidig stor forfatter, skrivesperre.
Jeg vil bare Du vil bare
Vi vil bare
Jeg vil være den jeg vil være
Min selvbestemmelse
Nei, jeg vil ikke klippe håret
Og jeg har på meg det jeg vil
Jeg liker å være meg selv
Jeg vil bare Du vil bare
Vi vil ikke Bli fortalt hva vi skal gjøre
"MORGENDAGENS VERDEN"
SPIONEN HARRIET
BASERT PÅ BOKA AV LOUISE FITZHUGH
Hvis jeg skulle finne ut den beste ideen for presentasjonen,
måtte jeg se på ting på en annen måte.
Bra. Hvorfor stoppe der?
Vis meg hva du har å by på, framtid.
Slapp av, jeg har førerkort.
Der tar jeg av. Ses!
Et tomatsmørbrød fra framtida.
Deilig.
Robot Golly, hva synes du er spennende med framtida?
Jeg er ikke programmert til å svare på det. En god spion finner det ut selv.
Jeg trenger ikke flere ideer, bare en perfekt en.
Alle skrev som om det var enkelt, til og med Pinky Whitehead.
Mr. Horatio.
Jeg ble tidlig ferdig, så hvis noen sliter, kan jeg hjelpe dem.
Gi deg, Marion. Hvordan kan jeg bli stor forfatter i framtida
hvis jeg ikke kan skrive om den like ved framtida?
Tiden er ute. Vi har litt tid før vi skal tilbake.
Vil noen prøve belgisk vaffel? Det høres stas ut.
Ja.
- Går det bra, Harriet? - Ja da.
Tok du bilde av meg?
Hei!
Kom, Harriet. Vafler fra framtida venter.
Så du det? For en snik.
Ja, Harriet. Hvem spionerer på noen uten å spørre om lov?
Jeg følger etter ham.
Nei. Finner Mr. Horatio ut at du har gått, byr framtida på gjensitting.
Du har rett, Sport. Finn på en unnskyldning.
Ole Golly sa en gang: "Fører historien, følger du etter."
Unnskyld.
Tok deg.
- Hva skjer? - Tok du bilde av meg uten spørre?
Jeg tok ikke bilde av deg.
Tok du bilde av papiret jeg kastet?
Du ser papir, jeg ser sannheten.
Søppel, sprekker, ting folk mister, det er kunst. Jeg er fotograf.
- Du forstår ikke, du er for liten. - Hvor gammel er du, 14?
Jeg må gå. Ille nok å være her, gidder ikke være med deg i tillegg.
Hvorfor er du her, da?
Mor og far jobber i Kodak-paviljongen. Jeg prøver å finne noe ekte her.
Hva er uekte med å håpe på en god framtid?
- Jeg tror ikke på framtida. - Jeg tror ikke på frekkhet.
- Ha det gøy. - Det skal jeg.
Når jeg skriver en fantastisk oppgave om hvor flott framtida blir,
vil til og med du tro på den.
Hvis et menneske og en mur fikk barn, har jeg nettopp møtt det.
Janie! Sport!
Hallo, Marion! Hvor er dere?
Jeg står på en benk. Rapporter meg.
Hva skulle jeg gjøre?
Jeg ante ikke hva jeg skulle skrive, og ikke hvor jeg var.
Belgiske vafler!
Hvordan går det med søppelbildene?
Jeg mener ikke at bildene er søppel, men...
Hva vil du?
Jeg var sammen med klassen. Vi skulle skrive noe.
Så kom du, og jeg trodde du spionerte. Men så gikk jeg meg bort.
Kan du hjelpe meg finne klassen min?
Nei.
Har noen sagt at du ikke er særlig hyggelig?
Foreldrene mine kan. Vi går og spør.
OK. Takk.
- Jeg heter Harriet. - Chuck. Jeg heter Chuck.
Jeg har smakt framtida, Janie.
Den er fra Belgia, og den er en vaffel.
Og den vil forandre verden.
Konsentrer deg. Vi må finne Harriet.
Fokuser. Må finne henne.
Jeg skrev Harriet med krem på en vaffel jeg satte igjen.
På servietten skrev jeg: "Møt oss på..."
HARRIET MØT X JANI
Er det servietten min?
Hvordan skal Harriet finne oss nå?
Der oppe kan du se verdens mest berømte sirkusklovn.
Snu geipen på hodet, Mr. klovn. Du er på verdens største fotografi.
Det eneste som er høyere på utstillingen, er Royal Tire pariserhjul.
Chuck.
Hei, vennen min.
- Vi ventet deg ikke før til middag. - Og i hvert fall ikke med en venn. Flott!
Jeg heter Harriet M. Welsch, og jeg er flott. Takk.
- Hun har gått seg bort. Kan dere hjelpe? - Huff, da.
Vi er midt i en omvisning.
Men ikke vær redd, Chuck kjenner området bedre enn oss.
- Chuck, ta henne med til vaktstasjonen. - Greit.
- Du er i de beste hender. - Ha det, vennen min.
- Vær forsiktig, gutten min. Ikke overdriv. - Jeg vet hva jeg gjør.
Kom, Harriet. Det er langt. Det er i andre enden.
OK. Kanskje en siste kikk kan få hjernen i gang.
Du er rar, Harriet. Kanskje det er håp for deg.
Kom, så lærer du kanskje noe.
Første leksjon: Hva tror du utstillingen er til for?
- Fred i verden? - Feil!
Duster fra hele verden som vil tjene penger.
FRAMTIDSBRUS
Hver paviljong...
SVEITSISKE SUVENIRER
...prøver å selge søppel. Dette er dype greier, Harriet. Du burde notere det.
Hvis jeg skriver det, får jeg F for "Får aldri bli forfatter".
Det vet du ikke. Ingen her vet om deres framtidsgreier vil skje heller.
Men det gjør du?
Å leve i nåtida fjerner uro for ikke å vite noe om framtida. Hva føler du nå?
Frykt! Jeg har ingen ideer til oppgaven.
Mr. Horatio kommer til å henge meg ut som dust!
Det ligger i framtida. Hva opplever du akkurat nå, nå?
Vel... Akkurat nå, nå
skinner sola. Folk smiler.
Håret mitt lukter saltkringler.
Det er vel bedre enn å bekymre seg for framtida?
- Kan vi fortsette? - Ja da.
SVEITSISKE SUVENIRER
Se på alt dette søppelet. Du må være dust for å bruke den.
- Nå skal vi se om dere har fulgt med. - Jeg følger alltid med.
Miss Hawthorne, kan du være så snill å bære noen av tingene mine?
Kan noen si navnet til en av designerne på utstillingen?
- Hva med Miss Welsch? - Nå er det ute med oss!
Jeg venter, Miss Welsch.
Charles Eames, Mr. H.
Riktig. Flott, Miss Welsch. Jeg er glad noen er med her.
Jeg visste ikke du kunne etterlikne Harriet.
Ikke jeg heller. Stemmen min blir lysere når jeg er redd.
- Vaktstasjonen er der. - Oi, hva er det?
Dette må da gjøre deg begeistret for framtida?
Bildetelefoner?
Tror du folk vil se andre mens de prater?
Selvfølgelig. Jeg ville elsket å se Janie le av vitsene mine
istedenfor bare å høre henne snøfte.
- Har du fått noen ideer? - Nei.
Dette er det mest futuristiske stedet i verden. Hvor vanskelig kan det være?
En forfatter kan ikke skrive om hva som helst.
- Du må finne ting andre ikke ser. - Ja.
Du må fange verden fra en vinkel bare du kan se.
Noen ganger er det mye press om å få det riktig.
Å skrive er lett, det er bare prat på papir.
Hvis du synes det er så lett, hva synes du er spennende med framtida?
Så kan jeg ta bilder. Den som skaper best kunst, vinner.
Greit.
- Vær forsiktig. - Vær forsiktig.
- Kan jeg ta bilde av deg? - Et portrett? Det er så folkelig.
- Harriet! - Fingeren gled.
Tida er ute.
De har masse liv. Ikke verst for en amatør.
Takk. Din tur.
"Framtida er søppel"? Var det alt du fikk ut av det?
Tenk over det, Harriet. Uansett hva som skjer, vil vi alltid ha søppel.
Det betyr at vi alltid vil trenge vaktmestere.
Vent. Så du sier...
Framtida er vaktmestere.
Nei, framtida er søppel.
- Vaktmestere. - Søppel.
Kan det ikke være begge deler?
Framtida er søppel og vaktmestere? Jeg liker det. Det er sannhet.
Framtida er søppel og vaktmestere!
Hørte du det? Framtida er søppel og vaktmestere!
- Hvor mye er klokka? - Halv fem.
Jeg rekke det ikke. Er vi langt unna vaktstasjonen?
Det er et stykke, men vi kan prøve å finne klassen din selv. Vi må bare litt høyt.
Sa ikke faren din at det eneste høyere enn Kodak-paviljongen var...
- Pariserhjulet! - Kom, vi løper om kapp.
Er ikke det læreren din?
Hei!
- Hei, ikke løp! - Ja, ikke løp!
- Vi viste dem. - Det gjorde vi.
Går det bra?
Ja da. Bare litt andpusten. Kan vi sette oss ned litt?
Jeg vet om et sted.
Kos dere.
- Føler du deg bedre? - Det går bra.
OK. Hvis det ikke gjør det, er det greit også.
Nå ser vi etter klassen. Var det ikke det vi skulle?
- Jo, men... - Slutt å bekymre deg! Jeg hater det.
Det går bra!
"Det går bra" er kode for "jeg har det slett ikke bra".
Jeg ville hjelpe Chuck, men akkurat som med oppgaven, fant jeg ingen ord.
Der er klassen min! Er jeg ikke der før oppropet, er jeg død.
Dette går ikke. Jeg må av!
- Jeg har ikke begynt på oppgaven! - Du virker bekymret.
Du kjenner ikke Mr. Horatio. Han ringer foreldrene mine.
Kanskje det. Kanskje du får problemer, stryker eller blir sendt til militærskole.
Men uro gjør det ikke bedre. Uro gjør bare vondt. Det vet jeg.
- Hvordan? - Fordi...
Fordi av og til er jeg urolig for min egen framtid.
Du sa du ikke trodde på framtida.
Ikke tving meg. Det høres så dramatisk ut.
Jeg har en hjertefeil. Så iblant bekymrer jeg meg for framtida.
Det eneste jeg vet, er det som skjer nå. Og dette inspirerer meg.
Det var derfor foreldrene var så bekymret, han ble så andpusten
og virket så ensom.
Bare ham og kameraet. Han var redd for å bli såret.
Tenk at dagen er over.
Gråter han?
Opprop. Hvem vil lese navnene mens jeg krysser av?
Jeg synes Sport bør gjøre det, Mr. Horatio. Lese alle navnene.
- Da kan jeg ikke være Harriet. - Snakk sakte, Sport.
Snakk saktere enn noensinne før.
Jeg har ikke kjørt denne karusellen. Utstillingen ser ikke så verst ut herfra.
Du trengte bare en annen måte å se den på. Det har jeg hørt.
Det er et godt råd. Jeg er lei for at vi ikke fant klassen din i tide.
Ingen vet hva framtida bringer. Det har du lært meg i dag.
Jeg skal slutte å bekymre meg.
Nå skal jeg leve i nået! Med deg.
OK. Thompson?
Her.
Der, ja. Tanaka?
Her.
- Walden? - Skynd deg, Sport. Bussen er snart her.
Hva er i veien, Sport? Den neste er Welsch, Harriet M.
Au! Hjernefrys. Au!
Bare si det.
Welsch, Harriet.
- Hun er i pariserhjulet. - Hva?
- Jeg vil ikke snakke for Harriet. - Men du gjorde det.
Hun var ikke helt ferdig med utstillingen. Det er ikke Janie og jeg heller.
Jeg hører.
Vi har ikke prøvd verdens største pariserhjul.
Kan vi si at vi har vært på verdensutstillingen da?
- Til pariserhjulet! - Men bussen, da?
Godt tenkt, Miss Hawthorne. Kan du ta sakene mine dit? Vi kommer straks.
Vent på meg!
Wow, den svaier.
- Er det klassen din? - Jeg kan ikke se.
- Setter de seg i bussen og kjører? - Nei.
Strålende idé, Harriet. Jeg burde kommet på det selv.
Takk! Tror jeg.
Jeg vet ikke hvordan, men dere reddet meg!
Betal meg i belgiske vafler!
- Vennene dine bryr seg om deg. - Jeg sa jo at jeg var flott.
- Det er du også, Chuck. - Harriet, kan jeg ta bilde av deg?
Er alt i orden? Vil du ta bilde av et menneske?
Jeg vil ta bilde av et ekte menneske. Jeg skal kalle det: "Harriet, forfatter."
Du trengte bare spørre.
Nå visste jeg hva jeg skulle skrive.
Hva er mest spennende med framtida? Det var spørsmålet.
Men etter en dag på utstillingen hadde jeg oppdaget noe enda mer spennende.
Noe som heter nåtida.
Det ligger så mange muligheter i framtida.
Men det er også mye man ikke vet.
Og mye frykt kommer av ikke å vite.
Tenk om drømmene mine ikke blir oppfylt, det skjer noe fælt eller jeg blir ensom?
Men lever du i nået, akkurat nå,
kan du treffe en venn som utfordrer deg til å bli bedre.
"Å tenke annerledes. Skape noe sant.
Noen som forandrer hvordan du ser på helheten.
For framtida er ren gjetning.
Vi kan ikke vente på at andre skal forme den.
Vi kan gjøre den god. Sammen."
HEMMELIG
Norsk tekst: Mari Eggen