Jeg kunne ikke tro ordene som kom ut av mammas munn.
Du har sparken, Miss Golly.
Jeg ville skrike "det er ikke Ole Gollys skyld",
men ordene satte seg fast i halsen.
Mrs. Welsch, jeg håper du innser at så lenge jeg passer på Harriet,
vil jeg aldri tillate at hun kommer til skade.
Harriet, du får gå og legge deg.
Det var ikke Ole Gollys skyld, men min. Jeg overtalte henne. Unnskyld.
Jeg trenger henne. Vi trenger henne.
La moren din og jeg ta oss av dette.
Det er bra faren min glemte at datteren er en fantastisk spion.
Åtte, ni, ti. Og kysten er klar.
Foreldrene mine var ikke sinte lenger. Kom Ole Golly til å bli u-sparket?
Mrs. Welsch, Mr. Welsch, det er noe jeg må si.
Vi også. Da vi kom hjem og Harriet var borte, ble vi veldig redde.
Vi fikk panikk, og vi overreagerte kanskje litt.
Du er en del av familien, Miss Golly. Vi vil at du skal bli her så lenge du vil.
Ja!
Det setter jeg pris på, og jeg vil alltid føle meg som en del av familien.
Men Mr. Waldenstein,
George, fridde til meg i kveld.
Og hun sa ja.
Flott, Ole Golly.
Jeg vet det vil komme som et sjokk,
men vi skal flytte til Montréal for å begynne vårt nye liv.
Hva?
Neste uke.
Nei. Au.
Jeg vil bare Du vil bare
Vi vil bare
Jeg skal være den jeg vil være
Min valgfrihet
Nei, jeg vil ikke klippe håret
Og jeg har på meg hva som helst
Jeg liker å være meg selv
Jeg vil ikke Du vil ikke
Vi vil ikke bli fortalt hva vi skal gjøre
"HVALROSSEN OG SNEKKEREN"
SPIONEN HARRIET
BASERT PÅ BOKA AV LOUISE FITZHUGH
Vi er glade på deres vegne, men hvorfor må dere flytte for å gifte dere?
Blir dere i New York, kan du være barnepike på dagtid.
- Vi vil gjøre alt for å beholde deg. - Det er veldig snilt av dere begge.
Men vi har bestemt oss.
Jeg har tenkt på det, og Harriet har blitt så moden i år.
Jeg tror tiden er inne.
Nei!
Det er den ikke.
Jeg skjønte hvorfor strutser stikker hodet i sanden.
"Tiden er inne."
Var tiden inne?
Jeg så mer moden ut hvis man ignorerte det skumle håret, men var jeg det?
Ting jeg gjorde i år: modent mot ikke modent.
Lærte Ole Golly å sykle. Veldig modent.
Nektet å prøve et nytt smørbrød til tross for sterkt press fra mamma.
Modent. Jeg har bare fått fin gane.
Fikk raserianfall i dansetimen.
Veldig modent. Jeg ble rasende i frihetens navn.
Hjernen min sa at jeg var klar, men hjertet mitt var uenig.
Ole Golly sa: "Tiden er inne." Hvorfor hørtes det så kjent ut?
Nå skal jeg lese ditt yndlingsdikt fra Alice i Eventyrland.
"Tiden er inne, sa Hvalrossen, til å snakke om mange ting..."
-"Om sko og skip, forseglingslakk..." -"Om grønnsaker..."
"Og konger."
Det var diktet vårt.
Det er en del av hvem vi er som venner.
"Tiden er inne."
Men hva skulle jeg gjøre uten Ole Golly?
Tiden er inne. Tiden er inne.
Ole Golly?
Ole Golly!
Vent!
Flytte til Montréal...
...neste uke.
Tiden er inne. Tiden er inne.
For et mareritt.
Det var bra Ole Golly ikke skulle dra før om en uke. Jeg måtte fordøye det.
God morgen, Harriet. Glad du er våken. Ole Golly ga meg en trist nyhet.
- Hun må dra i kveld. - Hva?
Jeg trengte ikke å fordøye det. Tiden var definitivt ikke inne.
Jeg er lei for det, Harriet.
De håpet å dra neste uke, men Mr. Waldenstein fikk jobben han ville ha.
De vil at han skal starte i overmorgen. Jeg vet det. Vi føler det samme.
Etter skolen kan du og Miss Golly gjøre hva dere vil. Ingen lekser.
Glad i deg.
Nei!
Jeg er en spion, og en god spion gir aldri opp.
Jeg elsket den parfymeflaska.
Den var alltid en figur i fantasileken By som Ole Golly lærte meg.
Helt siden jeg var fem år har Ole Golly og jeg lekt By hver mandag.
Man finner på historier og lar gjenstander spille ulike figurer.
Vi later som om denne historien handler om Alice. Dette er Eventyrland.
Hvem er parfymeflaska?
Parfymeflaska er... ei parfymeflaske?
Bruk fantasien din, Harriet.
Hei sann, Harriet. Jeg er Parfyme-Alice.
Så hyggelig å møte deg.
Det er Alice. Parfyme-Alice.
Parfymeflaska spilte masse forskjellige roller
i masse forskjellige fantasiverdener.
Den var dronning Elizabeth og en operasanger som hadde fugler i munnen.
Så var den en av fuglene og ble den første kvinnelige presidenten.
Takk, USA.
Ole Golly sa alltid...
De beste forfatterne kan lage en historie av alt.
Da innså jeg hva jeg måtte gjøre for å få Ole Golly til å bli.
Hei, Ole Golly.
Harriet, der er du. Jeg fryktet du forsov deg.
Ikke jeg.
Så Mr. Waldenstein fridde mens vi var på kino?
Ja. Det gjorde han.
- Men han gikk vel ikke ned på et kne? - Du vet at jeg hater teatralsk oppførsel.
Ingen forlovelsesring? Ikke tale om. Det var synd. Ja ja.
Alt blir som før. Jeg pakker ut.
Å, Harriet. Jeg er lei for det.
Alt dette skjer veldig fort for meg også.
Som William James sa:
"Skal man endre livet sitt: Én, start umiddelbart.
To, gjør det storslått.
Tre, ingen unntak."
Jeg ville krangle, men jeg likte ordet "storslått".
Vi har fortsatt denne dagen.
Og hvert sekund jeg ikke pakker og du ikke er på skolen i dag, er jeg bare din.
- Vi kan gjøre hva som helst. - Hva som helst.
Hva med å leke By? Det er jo mandag. Vi går aldri glipp av vår ukentlige lek.
Det høres bra ut. Du begynner.
Ok, Harriet. Nå må du fortelle en historie som aldri før.
"Hallo, jeg er Ole Golly. På tide å trampe av gårde til Montreal."
Montréal.
"Mon-tray-al."
Håper du er klar, Ole Golly, for tiden er inne.
Jeg er Cheshiresko-Golly her i "Mon-tray-al".
Bonjour, Cheshiresko-Golly.
Trillebim og Trillebam Sa ja til å bli konge
For Trillebim og Trillebam Hadde blitt så fjonge
Der er du.
Min kjære Sko-Golly. Vil du gjøre meg den ære å...
Trenger ikke å være teatralsk.
Her er et fast håndtrykk for ma chérie.
Det stemmer. Du kan ikke engang fransk.
Jeg lærer det.
Det blir vanskelig, for...
- Vi selger ikke bøker på engelsk. - Så ingen Willa Cather eller James Joyce
eller Lewis Carroll.
- Nei! Hvorfor? - Hver bokhandel har en engelsk avdeling.
Canadas offisielle språk er fransk og engelsk.
Fillern, andre strike.
By skulle lære deg å fortelle historier. Dette føles som propaganda.
Jeg sier at jeg vet hva "propa-hva" betyr, og at dette ikke er det.
Det er en historie hvor jeg viser hva de liker å gjøre i Montréal.
Bagett-krig!
- Hei! Se opp! - Jeg skal ta deg!
Hva driver dere med? Man skal spise bagetter.
Det er det vi gjør her. Vi slår hverandre med bagettene.
Om bare jeg bodde i New York City, hvor min kjære Harriet M. Welsch,
som deler mitt mellomnavn, lever lykkelig i alle sine dager med meg.
Å nei! Jabberwockyen!
Å nei!
Hvorfor forlot jeg Harriet? Hvorfor?
Ole Golly! Jeg hørte deg rope. Jeg har kommet for å redde deg.
Hei.
Jeg lot deg leke fem minutter ekstra. Du må gå på skolen nå.
Hørte du på historien jeg fortalte deg?
Det gjorde jeg. Så spennende. Prøvde ikke å overbevise meg om å bli.
- Det er ikke morsomt. - Jeg vet det ikke er det. Jeg bare...
- Harriet, det er tid for skolen. - Tid, tid! Tid for skolen.
Tid for Montréal. Tid for å vokse opp. Det er tid for at du slutter å sjefe!
Tomatsmørbrødet ligger på benken, og jeg er her når du kommer hjem.
Skal jeg liksom tro på det? Du vil bli ulykkelig uten meg.
I morges kunne ingenting stoppe meg.
Sannheten er at jeg var så sint at de som virkelig ville bli ulykkelige,
var barna i gymtimen.
Du er ute, Pinky!
Hun er sinna. Spurte du henne om hva som er galt?
Nei takk. Hun får finne ut av det selv. Uansett er hun i siget.
Hvem er nestemann?
Ta to deler sinne, tre deler sorg og fire deler frustrasjon,
og se hvem som blir en ustoppelig smashball-mester.
Æsj.
Jeg spiller ikke engang.
Jeg bare la igjen platen min her borte. Ser du?
Beklager. Noen av oss ble ikke født med perfekte tenner.
Det er bra å spille i sinne,
- spesielt når det er... - Min tur.
Din serve.
For første gang i løpet av mine 11 år slo jeg Marion Hawthorne.
- Har hun akkurat... - Du greide det!
Godt jobbet. Jeg er imponert og egentlig litt skremt.
Jeg kan ikke tro jeg sier dette, men god kamp, Harriet.
Harriet M. Welsch, ingen liker en dårlig vinner.
Oppfør deg og ta henne i hånden.
Tiden er inne. Harriet har blitt så moden i år.
Da jeg hørte ordene i hodet, innså jeg at jeg gjorde dette helt feil.
Jeg visste hva jeg måtte gjøre for å få Ole Golly til å bli,
og da skulle jeg ikke oppføre meg.
Hallo, Harriet. Hvordan var skoledagen?
Går det bra med deg? Vil du snakke om det?
Niks.
Vil du ha et lommetørkle?
- Pakket du parfymeflaska? - Ja.
Kan jeg få leke med den? Vær så, vær så snill?
Hun pakket bare ut én ting, men det var en god start.
- Harriet... - Kan ikke prate. Leker By.
Hei, alle sammen.
Hei!
Hør etter, alle Eventyrlands beboere. Nå som jeg ikke lenger har barnepike,
erklærer jeg herved at vi aldri noensinne skal bli voksne.
Siden jeg aldri må bli voksen eller lære noe igjen,
vil jeg ikke være Parfyme-Alice mer.
Fra nå av er jeg den onde Parfyme-Hjerterdronningen.
Og mitt dekret er: av med hodene deres!
Av med hodet hennes!
- Av med hodene deres! - Harriet.
- Av med hodene deres! - Den umodne leken vil ikke funke.
Beklager, Ole Golly.
Jeg snakker bare med folk i By.
Av med hodene deres! Av med hodene deres!
Av med hodet hennes! Av med hodet hennes!
Unnskyld meg, Deres Høyhet. Var du ikke en gang ei jente som het Parfyme-Alice?
En gang. Så bestemte jeg meg for at det er fælt å vokse opp,
siden folk du er glad i, flytter til Montréal og forlater deg for alltid.
Av med hodet hennes!
Kunngjør hvor du er fra, og hvordan du er gal og vill som oss.
Ellers...
Av med hodet hennes! Av med hodet hennes!
Av med hodet!
"Hvalrossen og Snekkeren vandret av gårde så..."
Hva gjør du, skurk?
Deklamerer et dikt som jeg en gang lærte bort til ei jente som heter Harriet.
- Snøft. - Jeg begynner på nytt.
"Hvalrossen og Snekkeren vandret av gårde så..."
"Senere hvilte de på en stein som så fint der lå..."
"Alle de andre østersene ventet på rekke og rad nå."
"Tiden er inne, sa Hvalrossen..."
Nei! Jeg vet hva du prøver på, og det funker ikke.
Harriet, denne gangen er tiden virkelig inne.
Miss Golly, drosjen er her.
Harriet, vær så snill. Jeg vil ikke si farvel slik.
Du kan beholde parfymeflaska.
Tetid. La oss drikke te, alle sammen.
- Kommer Ole Golly tilbake? - Nei, det gjør hun ikke.
Sier du virkelig at vi ikke sa farvel?
Som dronningen deres forsikrer jeg dere om at det ikke er en stor sak.
Men det er det åpenbart.
Se hva det gjør med fantasien din.
Oi!
Tiden er inne. Tiden er inne.
Nei!
Hva har jeg gjort?
Jeg vet at du ikke dro, Ole Golly.
Ole Golly var min fortrolige bestevenn, min guru.
Hun gjorde meg til en bedre forfatter, spion og person.
Og jeg lot henne dra uten å si...
"Tiden er inne, sa Hvalrossen..."
-"Til å snakke om mange ting..." -"Om sko og skip, forseglingslakk..."
"Om grønnsaker og konger. Om hvorfor havet er så hett..."
"Og hvorvidt griser flyr."
Ole Golly, jeg er så lei for det.
Ikke vær lei for det. Det er vanskelig å ta avskjed.
Alle avskjeder er helt forskjellige, så det er aldri lett.
Jeg blir ikke den samme uten deg. Jeg vil aldri, aldri spille By uten deg.
Men det må du.
Skjønner du ikke det, Harriet? Det var derfor jeg lærte deg By.
- Så jeg skal leke uten deg? - Harriet M. Welsch,
du har den mest utrolige fantasien jeg har vært borti.
Jeg lærte deg By så du kunne se for deg historiene bedre.
Men nå må du være modigere enn å leke By eller å skrive i notisboka.
Det er på tide at du begynner å skrive ekte historier som hele verden kan lese.
Hele verden?
Jeg skal ha en populær bokhandel,
så hvis din første roman er der, vil den bli lest av hele verden.
Jeg er ikke klar. Du sa at en stor forfatter må vite alt.
Vel, da får du begynne som en god forfatter med det du vet nå.
Jobber du hardt, vil du til slutt bli stor.
Jeg var elendig på å sykle helt til jeg greide det uten din hjelp.
- Jeg ba ham om å kjøre rundt kvartalet. - Jeg har fortsatt skoen din.
Farvel, Harriet M. Welsch.
"M."-en vil alltid stå for Myrtle.
Harriet Myrtle Welsch.
Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre,
så jeg bare satt der til dagen ble til natt.
Jeg har en splittet følelse i magen.
Jeg vet ikke om den er god eller vond. Det er bare en ny følelse.
Og det er greit for meg, for nye følelser er bare enda en ting å skrive om.
Jeg vil bare Du vil bare
Vi vil bare
Jeg vil ikke Du vil ikke
Vi vil ikke bli fortalt hva vi skal gjøre
Og jeg gjør mitt beste for Å gjøre noe godt i nabolaget
Jeg smiler pent
Og jeg prøver å snakke sant
Jeg vil bare Du vil bare
Vi vil bare
Jeg vil ikke Du vil ikke
Vi vil ikke bli fortalt hva vi skal gjøre
Jeg skal være den jeg vil være
Min valgfrihet
Jeg vil bare Du vil bare
Vi vil bare
Nei, jeg vil ikke klippe håret
Og jeg har på meg hva som helst
Jeg liker å være meg selv
Jeg vil ikke Du vil ikke
Vi vil ikke bli fortalt hva vi skal gjøre
Tekst: Espen Stokka