Uden Gamle Golly troede jeg, jeg ville blive skør.
Men jeg havde det fantastisk.
Kender I det, når man sætter sig ind i en ny bil, og den dufter af ny bil?
Hele mit liv havde den duft.
Den endelige test var at åbne døren til Gamle Gollys værelse.
Hvis jeg ikke brød hulkende sammen,
var jeg klar til at tage hul på Harriets Tidsalder.
Mange tak.
Godmorgen, Harriet.
Halløjsa, Harriet. Hvordan har min yndlingsdatter det i dag?
Man ved, ens forældre er bekymrede...
Du skal ikke bekymre dig om din tomatsandwich.
...når de er underligt muntre.
Supermor er på sagen!
Jeg foretrækker den faktisk skåret på skrå.
Ja, selvfølgelig! Hvordan kunne jeg glemme det?
Øvelse gør mester!
Mor, det har været skønt med Gamle Gollys 5.027 sandwicher,
men nu er det tid til at prøve noget nyt.
Varm mad.
- Det er en fin idé. - Dem får jeg masser af. Jeg smutter.
Intet slår duften af et nyt liv.
Jeg vil bare være Du vil bare være
Vi vil bare være
Jeg vil være den, jeg vil Min selvstændighed
Nej, jeg klipper ikke mit hår
Og jeg går klædt, som jeg vil
Jeg kan lide at få lov Til at være mig selv
Jeg vil ikke være Du vil ikke være
Vi vil ikke have at vide Hvad vi skal
HARRIETS TIDSALDER
HARRIET OPDAGER
Jeg måtte have en sang som start på Harriets Tidsalder.
Sådan!
- Har du det godt? - Glimrende.
Ægte glimrende?
Eller savner du Gamle Golly og begynder at flæbe?
Hvad laver du?
Jeg prøver at røre min næse med tungen. Det har jeg aldrig kunnet.
Godmorgen, mine tapre, unge skuespillere.
Sejt! Jeg gjorde det.
- Timen er begyndt, Harriet. - Undskyld, fru Elson.
Som I ved, skal vi snart have høstfest.
Og det skal fejres med den årlige skolekomedie.
Så hvem har en idé?
Hvad nytter det?
Hvert år bad fru Elson om forslag,
og hvert år valgte hun en af Marions elendige idéer.
Alle havde en teori om, hvorfor fru Elson ikke sagde nej til Marion.
- To ord. Hjerne. - Vask.
Jeg har hørt, at Marion bestikker hende med pomfritter.
Hvorfor spørger I mig? Jeg ved det ikke. Hvorfor skulle jeg?
Jeg har faktisk hørt...
Hej, Marion. Jeg holdt bare pladsen varm til dig.
Det var vist det.
Vi kan lave noget om pirater. Eller bjørne.
Eller om Marie Curie, der opdager radium og kærligheden.
Eller pirater og bjørne.
Vi fejrer jo vinterens komme, så måske noget om at holde sig varm?
Ja, vi kan lave en hyldest til vanter.
Eller når man står over en metro-rist, og der blæser varm luft op i bukserne.
Det ville jeg have sagt.
- Samme... - Bølgelængde.
Andre forslag?
Man må starte et sted.
Ja, Harriet?
Da vi altid spiser stegt kylling til høstfesten,
og vi lærer om den trojanske krig,
kan vi lave en trojansk kylling, som en gave fra grækerne.
Når de sætter tænderne i den, bliver de angrebet!
Mit stykke ville blive et hit på skolen,
på Broadway og i Montreal, hvor Gamle Golly ville se det.
Marion, hold op med at trække spændingen ud.
Jeg foreslår, at vi spiller alle de ting, vi spiser til høstfesten.
Det er aktuelt og originalt, og desuden har jeg allerede skrevet stykket.
Fru Elson vidste åbenbart ikke, at dette var Harriets Tidsalder.
Bravo, Marion. Du vil vel gerne spille den stegte kylling?
Perfekt!
Rachel og Beth Ellen, jeg kunne godt se jer to som... kyllingelår.
Hr. Matthews og Pinky, I kan være søde kartofler.
Carrie, du vil være god som rosenkål.
Janie og Sport vil være pragtfulde som kartofler.
Harriet, hvad siger du til at være et løg?
Jeg siger: "Nej, nej, nej, nej og PS, nej."
Nej, Harriet, sikke noget pjat.
- Løg er da smukke. - De lugter og får folk til at græde.
Det skal man ikke lade sig narre af.
Hvad er det, du laver?
Fru Elson siger, at for at være et løg skal jeg lære at rullefalde, som løg gør.
Er det til teaterstykket?
Nej, jeg er et løg for sjov.
Jeg spurgte bare.
Hvad sker der?
Hun er et løg.
En god instruktør ville sige, at du skal føle dig som et løg.
- Føler du dig som et løg? - Overhovedet ikke.
Skat, du skal føle dig som et løg.
Jeg vil ikke være et løg.
Heldigt. Der er ikke mange roller til løg nu om dage.
Du er så klog. Kan du lave rullefald som et løg?
Nu skal I bare se.
Føler du dig som et løg?
- Jeg prøver, men jeg er kun et forårsløg. - Undskyld.
- Hvis det er så sjovt, kan du selv prøve. - Ja, måske.
Jeg har været et løg, så nu vil jeg prøve at være et bord.
Eller et badekar. Eller en anden person.
Hvad ville Gamle Golly mon sige?
Gamle Golly lignede lidt en fugl med tænder,
men jeg ligner faktisk lidt et løg.
Efter den katastrofe besluttede jeg, at for at løgliggøre mig selv
måtte jeg lave mere research.
Fordi jeg har et højere svovlindhold,
er zittauerløget kendt for sin mere komplekse smag.
Fordi jeg har et lavt svovlindhold,
er salatløget berømt for sin meget sødere smag.
Du skal ikke lytte til de fjolser.
Hvis I vil have en sødere og mere kompleks smag, har I kun ét valg. Et...
- Salatløg. - Nej, et...
Zittauerløg. Tag den!
Nej, et vidalia-løg!
Jeg lånte bøger på biblioteket og lærte en masse fascinerende ting.
Vidste I, at New York engang blev kaldt "Det Store Løg"?
Fordi det var en by, man kunne skrælle lagene af uden at nå kernen.
Eller at de gamle egyptere tilbad løget?
De troede, at dets kugleform
og koncentriske cirkler symboliserede evigheden.
Jo mere jeg læste, jo bedre forstod jeg et af Gamle Gollys berømte citater.
Dostojevskij sagde: "Hvis man elsker alt,
mærker man den guddommelige mystik i alle ting."
Næste dag tænkte jeg på, hvad Dostojevskij ville have sagt,
hvis han havde set mit latterlige løgkostume.
Men der var en lomme til notesbogen.
Og det kløede ikke helt vanvittigt.
Eller var Carrie Andrews' rosenkålkostume, som var okay bortset fra én ting.
Hvorfor lugter det af rosenkål?
Pinky og Lilla Strømper kom i ens kostumer.
- Hvor ser du sød ud. - Du kan selv være sød, din kartoffel.
Rachel og Beth Ellen var kyllingelår.
Jeg falder! Grib mig!
Beklager, Beth Ellen. Ingen arme.
Som forventet
var Marions kyllingekostume langt det flotteste.
Hvad? Har I ikke en grandtante, der syr kostumer til Broadway-stykker?
Lad mig først sige, at I alle sammen er lige til at spise.
Lige til at spise.
Hjælper du mig op, eller skal du på listen?
Rachel havde en lang liste over dem, hun skulle hævne sig på.
Hr. Horatio.
- Tak, hr. Horatio. - Det var så lidt.
Sådan, jeg har dig.
Det var bedre, Rachel. Ingen skade sket.
Hjælp.
Når vi begynder at øve, skal vi spørge os selv:
"Hvad er første skridt, når vi skal blive vores figur?"
For mig handler det om at grave dybt og lære min figur at kende.
Hold da op, Harriet, du er søreme en stor skuespiller.
Det er faktisk et rigtig godt råd, Harriet.
Lad os alle bruge lidt tid på at lære vores figur at kende.
Undskyld, jeg så dig ikke.
Pas nu på. Kyllingen har brug for sine lår.
Flyt jer!
Efter den første uge var jeg blevet tilbehørets uofficielle leder.
Nok er vi kun tilbehør, men sammen kan vi gøre en forskel.
Lev med det!
Fru Elson, Harriet skriver nye replikker til mit stykke.
Det er et fremragende manuskript, Marion.
Jeg synes bare godt, tilbehøret kan få mere at sige.
Må jeg se?
Godt tænkt, Harriet. Den stegte kylling er stjernen,
men uden tilbehøret er der jo slet ingen festmiddag.
Præcis.
Må jeg bruge det i den tale, jeg skriver? Det er ret genialt.
Ja, brug det endelig.
Flot spillet, Harriet M. Welsch. Flot spillet.
Det var sværere, end jeg troede, at rette manuskriptet.
- Hej, Harriet. - Gamle Golly!
- Hvordan var der i Montreal? - Jeg lærte lidt fransk.
Det betyder: "Får du skrevet?"
Jeg er nervøs. Jeg har aldrig vist nogen det, jeg skriver. Måske er det elendigt.
Forfatteren Samuel Beckett sagde det om livet, men det gælder også skrivekunsten.
"Jeg kan ikke fortsætte. Jeg fortsætter."
Så bliv ved.
Nej, du må ikke gå.
Du skal tage sengetæppet af om aftenen og putte mig.
Det gør mine forældre aldrig. Og jeg savner dig.
Au revoir, Harriet. Au revoir.
- Det er fransk og betyder... - Farvel.
Jeg var alt for gammel til det, men der var krise,
og den eneste kur var at lade, som om jeg var fem år.
Gamle Golly kunne ikke redde mig, og jeg var ikke fem år.
Støttehjulene var væk for alvor.
Den eneste, der kunne redde mig, var Harriet M. Welsch.
"Venner, romere og grøntsager, lyt til mine ord."
Dumt.
"Hvorfor være tilbehør, når vi kan tilbehøre os selv?"
Tilbehøre?
Vi begyndte som kartofler
På toget ind til Smagsby
Vi dansed' med et rivejern Og blev stegt, til vi var gyldne
Når det gælder sprøde retter Er det os, der ejer tronen
Hvor kom den sang fra, og hvor ville den ende?
Nu skal vi vise jer vej til Smagsby
Fru Elson, jeg lod venligst Harriet skrive et par replikker,
men hun skal ikke lave mit stykke om til en musical.
Marion, jeg forstår godt, at du er vred.
Og nu skal du gøre noget ved det.
De følelser, du føler lige nu, vrede, bitterhed, misundelse,
skal du kravle om bord i og se, hvor de fører dig hen.
Men fru Elson...
Skuespil er en rejse, Marion. Du må ikke være bange.
Harriet, vi tager den forfra.
Alt tilbehøret stemmer i på omkvædet.
Og en og to og tre...
Noget gjorde jeg rigtigt, for næste dag øvede alt tilbehøret deres roller.
Jeg er en sød kartoffel.
Luk så skrællen, I to.
Kartoffelbåde?
Vi begyndte som kartofler På toget ind til Smagsby
- Vi dansed' med et rivejern... - Der er kø.
Når det gælder sprøde retter Er det os, der ejer tronen
Nu skal vi vise jer vej til Smagsby
Jeg er et rosenkål. Jeg er et rosenkål.
Jeg er et rosenkål.
Ulækkert. Hvorfor vil du være noget, der lugter af rådne æg?
Lugten af rådne æg, man forbinder med rosenkål,
kommer af at koge dem for længe.
Når man damper dem let, får rosenkål en sød, nøddeagtig smag og bliver sprøde.
Jeg er et rosenkål. Jeg er et rosenkål. Jeg er et rosenkål.
Hvornår stopper det?
Skuespil er en rejse, Marion. Vær ikke bange.
Harriet! Hvor er du irriterende!
Fru Elson, Harriet forsøger at overtage mit...
Marion, så er du her. Perfekt.
Vi skulle lige til at øve en ny scene, Harriet har skrevet.
"Føj, rosenkål. Du lugter af rådne æg."
"Lugten af rådne æg, man forbinder..."
Nu stopper det! Jeg er ikke skurken. Jeg er hovedretten!
Du slipper ikke godt fra det.
Marion!
Venner, vi skal i al hemmelighed øve en Marion-fri udgave af en ny sang
- til stykket. - Godt forsøgt.
Kommer de nu?
Vi er altså ude af stykket, medmindre vi bruger det oprindelige manuskript.
Måske er stykket bedre uden Marion.
Janie havde jo ret. Uden stegt kylling var stykket et flop.
- Marion, vi kan jo ikke uden dig. - Så skulle du ikke have kapret stykket.
I tror måske, Harriet vil gøre stykket bedre,
men hun vil bare hævne sig på mig.
Det passer ikke!
Nå? Du er ikke sur over, at vi ikke er venner mere?
Det er længe siden.
Jeg har lyst til at kalde det en lodret løgn,
men i det latterlige kostume er det nok nærmere en rund løgn.
- Det er dig, der lyver. - Sagde løgneren.
Jeg lyver ikke!
Undskyld. Det var et uheld. Slog du dig?
I så det alle sammen. Hun overfaldt mig! Gør noget!
- Hvad skal vi... - Nu.
Løb, Harriet!
- Hvad gør vi, når vi fanger hende? - Det troede jeg, du vidste.
- Hvor blev hun af? - Vi deler os!
Det kunne ikke passe? Vel?
Før duftede her af nyt liv.
Men Marion havde notesbogen, så nu kunne jeg kun lugte frygt.
Du påstår jo, du ikke lyver,
så alt det, du har skrevet om os i din bog, må være sandt.
Den eneste, der må læse i min notesbog, er mig!
Her står noget... om mig.
Og pludselig var Harriets Tidsalder officielt slut.
Jeg vil bare være Du vil bare være
Vi vil bare være
Jeg vil ikke være Du vil ikke være
Vi vil ikke have at vide Hvad vi skal
Jeg gør mit bedste For at være god ved mit kvarter
Jeg smiler rigtig pænt
Og forsøger at tale sandt
Jeg vil bare være Du vil bare være
Vi vil bare være
Jeg vil ikke være Du vil ikke være
Vi vil ikke have at vide Hvad vi skal
Jeg vil være den, jeg vil Min selvstændighed
Jeg vil bare være Du vil bare være
Vi vil bare være
Nej, jeg klipper ikke mit hår
Og jeg går klædt, som jeg vil
Jeg kan lide at få lov Til at være mig selv
Jeg vil ikke være Du vil ikke være
Vi vil ikke have at vide Hvad vi skal
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve