Med Ole Golly borte forventet jeg å være et nervevrak,
men underlig nok hadde jeg det flott.
Du vet når du setter deg i en ny bil og lukter ny bil-lukten?
Det var som om hele livet mitt hadde den lukten.
Som en siste test åpnet jeg døren til Ole Gollys gamle soverom.
Hvis jeg ikke begynte å gråte,
betydde det at jeg var klar for å begynne Harriets tidsalder.
Tusen takk.
God morgen, Harriet.
Fortreffelig morgen, Harriet. Hvordan går det med yndlingsdatteren min?
Du merker hvor bekymret foreldrene dine er for deg...
- Ikke tenk på det berømte tomatsmørbrødet. - ...på hvor underlig muntre de er.
Super-mamma er på saken.
Super-mamma, jeg liker det skåret opp diagonalt.
Selvfølgelig. Hvordan kunne jeg glemme det?
Øvelse gjør mester.
Mamma, det var 5027 flotte smørbrød med Ole Golly,
men nå er det på tide å gå videre og prøve noe nytt. Som skolemåltid.
- Det er en flott idé. - Jeg har en million av dem. Jeg må dra.
Kan ikke slå nytt liv-lukten.
Jeg vil bare Du vil bare
Vi vil bare
Jeg skal være den jeg vil være
Min valgfrihet
Nei, jeg vil ikke klippe håret
Og jeg har på meg hva som helst
Jeg liker å være meg selv
Jeg vil ikke Du vil ikke
Vi vil ikke bli fortalt hva vi skal gjøre
"HARRIETS TIDSALDER"
SPIONEN HARRIET
BASERT PÅ BOKA AV LOUISE FITZHUGH
Jeg trengte en kjenningsmelodi for å starte Harriets tidsalder.
Bang.
- Går det bra? - Aldri hatt det bedre.
Faktisk aldri hatt det bedre, eller "jeg savner Ole Golly
og vil begynne å gråte og skrike"? Hva driver du med?
Prøver å ta på nesa med tunga. Aldri gjort det før.
God morgen, modige unge skuespillere.
Kult! Jeg greide det.
- Timen har begynt, Harriet. - Unnskyld, Ms. Elson.
Dere vet alle at Høstavlingsdagen snart er her.
På tide å feire med vårt årlige skuespill.
Hvem har et forslag?
Hvorfor gidde? Hvert år ba Ms. Elson om innspill,
og hvert år valgte hun et av Marions teite forslag.
Alle hadde en teori om hvorfor Ms. Elson ikke kunne si nei til Marion.
- Ett ord. Tanke... - ...kontroll.
Jeg hørte at Marion bestikker henne med frityrstekte poteter.
Hvorfor spør du meg? Hvorfor tror du jeg vet det?
Jeg har hørt at...
Hei, Marion. Jeg holdt plassen varm for deg.
Vi er ferdige nå.
La oss gjøre noe med pirater. Eller bjørner.
At Madame Curie og mannen oppdaget radium og ekte kjærlighet?
Eller pirater og bjørner.
Siden vi feirer at vinteren nærmer seg, kan det handle om å holde seg varm.
Ja, en hyllest til votter.
Eller når man står over risten når T-banen kjører forbi
og den varme vinden blåser opp i buksene.
- Det var det jeg skulle si. Samme... - Bølgelengde.
Noen andre?
- En gang må være den første. - Ja, Harriet.
Siden vi spiser stekt kylling til middag på Høstavlingsdagen...
TOPPHEMMELIG
...og leser om trojanerkrigen, kan grekerne gi trojanerne en trojansk kylling.
Idet de skal spise, blir de angrepet.
Stykket mitt blir en hit på skolen,
kommer til Broadway og så Montreal, hvor Ole Golly ser det.
Marion, ikke hold oss på pinebenken.
Vi kan hedre helligdagen ved å være alt vi spiser under festmåltidet.
Det er aktuelt, originalt, og jeg har skrevet hele stykket alt.
Ms. Elson hadde åpenbart ikke hørt at dette var Harriets tidsalder.
Brava, Marion. Du vil vel spille den stekte kyllingen.
Perfekt.
Rachel og Beth Ellen, jeg ser for meg dere to som kyllinglårene.
Mr. Matthews og Pinky kan være søtpotetene.
Carrie, jeg ser for meg at du er en rosenkål.
Janie og Sport er ypperlige poteter.
Harriet, hva sier du til å være løken?
Jeg sier: "Nei, nei og nei. PS: Nei."
Å, nei. Harriet, det er latterlig.
- Løker er vakre. - De stinker og får folk til å gråte.
Det er mer ved dem enn man får inntrykk av.
- Hva er det du prøver på? - Ms. Elson sa at for å bli en løk,
må man lære å falle på en rullende måte, som en løk.
- Er dette til Høstavlingsstykket? - Nei, jeg er en løk for moro skyld.
Jeg bare spurte.
- Hva foregår her? - Hun er en løk.
En god regissør vil si at for å bli en løk, må du føle deg som en.
- Føler du deg som en løk? - Ikke i det hele tatt.
- Vennen, du må føle deg som en løk. - Jeg vil ikke være en løk.
Enda godt. Hvor mange roller blir skrevet for løker?
Hvis du er så smart, så kan jo du falle som en løk.
Gjerne det.
Føler du deg som en løk?
Det nærmeste jeg kommer, er en purre.
Unnskyld.
- Hvis det er så morsomt, kan jo du prøve. - Kanskje jeg skal det.
Nå lurer jeg på hvordan det hadde vært å være et bord,
et badekar eller en annen person.
Lurer på hva Ole Golly hadde sagt.
Ole Golly så ut som en fugl med tenner, men jeg ser litt ut som en løk.
Etter den katastrofen bestemte jeg at jeg måtte granske løk for å bli en.
Siden jeg har et høyere svovelinnhold,
er gul løk kjent for å ha en mer kompleks smak.
Siden jeg har lavt svovelinnhold,
er Bermuda-løk kjent for å ha en mye søtere smak.
Ikke hør på de tufsene.
Vil du ha en søtere og mer kompleks smak, har du bare ett valg.
- Bermuda-løk. - Nei...
Gul løk. Ta den.
Nei, Vidalia-løk.
Så lånte jeg noen bøker og lærte masse fascinerende greier.
Visste du at New York City tidligere ble kalt The Big Onion
fordi du kunne skrelle vekk lag etter lag uten å nå kjernen?
Eller at oldtidens egyptere tilba løken
og trodde at de konsentriske sirklene symboliserte evighet?
Jo mer jeg leste, desto bedre forsto jeg et av Ole Gollys kjente sitater.
Dostojevskij sa:
"Hvis du elsker alt, vil du fornemme den guddommelige mystikken i alle ting."
Da vi fikk kostymene våre, lurte jeg på hva Dostojevskij hadde sagt
hvis han så meg i det tåpelige løk-kostymet mitt.
Det hadde i det minste en hemmelig lomme. Og det klødde ikke.
Carrie Andrews' rosenkål-kostyme virket ok, bortsett fra én sprø detalj.
Hvorfor lukter det som rosenkål?
Pinky og Lillasokk kom i like søtpotet-kostymer.
- Du tar "søtpotet-gull". - Du tar "søtpotet-sølv".
- Rachel og Beth Ellen var lår. - Jeg faller. Ta imot meg.
Unnskyld, Beth Ellen. Ingen armer.
Som forventet
var Marions kylling-kostyme det klart mest fabelaktige kostymet.
Hva? Har ikke alle en grandtante som lager kostymer til Broadway-stykker?
La meg først av alt si at jeg får lyst til å spise dere alle.
Får lyst til å spise dere.
Skal du hjelpe meg opp, eller må jeg føre deg opp på lista?
LISTA
Rachel hadde en lang liste over alle hun skulle ta hevn på.
Mr. Horatio.
Takk, Mr. Horatio.
Ingen årsak.
Ok. Jeg har deg.
Sånn, Rachel. Ingen skade skjedd.
Hjelp.
I den første gjennomgangen kan vi begynne med å spørre oss selv:
"Hva er det første steget for å bli rollefigurene våre?"
For meg handler det om å grave dypt og bli kjent med rollefiguren min.
Oi, Harriet, for en stor skuespiller du er.
Jeg syns faktisk det er et godt råd, Harriet.
La oss alle bruke litt tid på å bli kjent med rollefigurene våre.
Unnskyld, jeg så deg ikke.
Vær forsiktige. Kyllingen trenger lårene sine.
Kom dere av meg.
Etter den første uken ble jeg siderettenes uoffisielle leder.
Vi er bare sideretter, men holder vi sammen, kan vi gjøre en forskjell.
Godta det!
Ms. Elson, Harriet skriver nye replikker til stykket mitt.
Det er et flott manus, Marion.
Jeg syns bare at siderettene kan få en sterkere stemme.
Kan jeg få se?
Jeg ser tankegangen din, Harriet. Kyllingen er stjernen,
men uten siderettene ville det ikke blitt et festmåltid.
Nettopp.
Kan jeg bruke den replikken i talen jeg skriver? Den er fantastisk.
Vel, den er din.
Godt gjort, Harriet M. Welsch.
Godt gjort.
Å fikse manuset var vanskeligere enn jeg trodde.
- Hallo, Harriet. - Ole Golly.
- Hvordan var Montreal? - Jeg lærte litt fransk.
Det betyr: "Hvordan går skrivingen?"
Jeg er nervøs.
Jeg har aldri vist arbeidet mitt til noen andre før. Hva om det er elendig?
Samuel Beckett sa dette om livet, men det gjelder også for skriving.
"Jeg kan ikke fortsette. Jeg skal fortsette."
Så hold ut.
Nei, ikke dra.
Du må dra vekk dynen min hver kveld og si at det er tid for å sove.
Foreldrene mine gjør aldri det. Og jeg savner deg.
Au revoir, Harriet. Au revoir.
- Det er fransk, og betyr... - Farvel.
Jeg visste jeg var altfor gammel for dette, men det var en krise.
Eneste løsning var å late som om jeg var fem år igjen.
Jeg kom ikke til å bli reddet av Ole Golly eller av å være fem år.
Støttehjulene var av for godt.
Den eneste personen som skulle redde meg, var Harriet M. Welsch.
"Venner, romere og grønnsaker, lån meg ditt øre."
Teit.
"Hvorfor være sideretter når vi kan være foranretter?"
Foranretter?
Vel, som poteter begynte vi
På et tog til Godbit-by
Så danset vi med rasper ti Og ble brune uten bry
Mer knasende kan man ikke bli Vi bærer kronen så kry
Visste ikke hvor sangen kom fra, men jeg ville se hvor den endte.
Vi viser vei til Godbit-by
Ms. Elson, jeg var vennlig og lot Harriet skrive et par replikker,
men jeg lot henne ikke gjøre om stykket mitt til en musikal.
Marion, jeg skjønner hvorfor du er opprørt.
Og det er på tide å gjøre noe med det.
Det du føler akkurat nå, sinne, bitterhet, sjalusi...
Gå om bord i en av de følelsene og se hvor den fører deg.
Men Ms. Elson...
Skuespill er en reise, Marion. Ikke vær redd, nå.
Harriet, vi tar det fra begynnelsen.
Alle siderettene skal synge med i refrenget.
Og én og to og tre.
Jeg må ha gjort noe riktig, for siderettene jobbet med rollefigurene.
- Jeg er søt som en potet. - Jeg er søt som en potet.
Stapp en søtpotet i munnen og hold tåta.
Vil du ha poteter?
Vel, som poteter begynte vi På et tog til Godbit-by
Så danset vi med rasper ti
- Og ble brune uten bry - Skaper kø.
Mer knasende kan man ikke bli Vi bærer kronen så kry
Vi viser vei til Godbit-by
Jeg er en rosenkål. Jeg er en rosenkål.
Ekkelt. Hvorfor vil du være noe som lukter som råtne egg?
Lukten av råtne egg oppstår når rosenkål blir kokt for lenge.
Hvis man damper rosenkål forsiktig, har den en søt, nøtteaktig smak.
Jeg er en rosenkål. Jeg er en rosenkål.
- Når vil dette ta slutt? - Skuespill er en reise. Ikke vær redd.
Harriet!
Bare... Du er patetisk.
Ms. Elson, Harriet prøver å ta over...
Marion, du er her. Perfekt. Du kom akkurat tidsnok
til å øve inn en ny scene som Harriet skrev.
"Æsj, rosenkål, du lukter som råtne egg."
-"Lukten av råtne egg..." - Dette har gått for langt.
Jeg er ikke skurken. Jeg er hovedretten.
Du slipper ikke unna med dette.
Marion.
Ok, alle sammen.
Jeg ba dere om å komme for å øve inn en topphemmelig ny sang
- til slutten av stykket. - Godt forsøk.
Se hvem som er her.
Vi ville bare fortelle dere at vi slutter med mindre vi går tilbake til originalen.
Kanskje stykket blir bedre uten Marion.
Janie hadde rett. Uten en stekt kylling ville stykket bli en kalkun.
Du vet vi ikke kan gjøre det uten deg.
Det skulle du ha tenkt på før du kapret stykket mitt.
Dere tror Harriet M. Welsch bare vil gjøre stykket bedre,
men sannheten er at hun bare vil hevne seg på meg.
Det er ikke sant.
Jaså? Så du er ikke rasende over at jeg ikke er vennen din lenger?
Det er lenge siden.
Jeg vil si du er en løgner som ble tatt med buksene nede,
men du har ikke på deg bukser.
Så du er en løgner som ble tatt med løk-kostymet nede.
Du er løgneren.
Sa løgneren.
Jeg er ikke en løgner!
Unnskyld. Det var et uhell. Går det bra?
Dere så det. Hun angrep meg. Gjør noe!
- Hva vil du... - Bare gå.
Løp, Harriet!
- Hva skal vi gjøre når vi tar henne? - Jeg trodde du visste det.
- Hvor ble hun av? - Vi deler oss.
TOPPHEMMELIG
Det kunne vel ikke være den?
Jeg snakket om nytt liv-lukten, men Marion hadde notisboka mi.
Jeg kunne bare lukte frykt.
Siden du sier du ikke er en løgner,
så må alt du skrev om oss i notisboka di, være sant.
Ingen andre enn jeg får lese notisboka mi!
Her står det noe om meg.
Dermed var det offisielt ute med Harriets tidsalder.
Jeg vil bare Du vil bare
Vi vil bare
Jeg vil ikke Du vil ikke
Vi vil ikke bli fortalt hva vi skal gjøre
Og jeg gjør mitt beste for Å gjøre noe godt i nabolaget
Jeg smiler pent
Og jeg prøver å snakke sant
Jeg vil bare Du vil bare
Vi vil bare
Jeg vil ikke Du vil ikke
Vi vil ikke bli fortalt hva vi skal gjøre
Jeg skal være den jeg vil være
Min valgfrihet
Jeg vil bare Du vil bare
Vi vil bare
Nei, jeg vil ikke klippe håret
Og jeg har på meg hva som helst
Jeg liker å være meg selv
Jeg vil ikke Du vil ikke
Vi vil ikke bli fortalt hva vi skal gjøre
Tekst: Espen Stokka