Mislila sem, da se mi bo brez stare Grče zmešalo.
Pa sem se počutila odlično.
Kot ko prvič sedete v nov avto in zaduhate tisti vonj.
Zdelo se mi je, da ima moje življenje tak vonj.
Za zadnji preizkus sem odprla sobo stare Grče.
Če ne začnem jokati in si puliti las,
pomeni, da sem pripravljena na Harrietino dobo.
Najlepša hvala.
- Dobro jutro, Harriet. - Dobro jutro ti želim, Harriet.
Kako je moja najljubša hči danes?
Vedno veš, ko starše skrbi zate.
Naj te paradižnikov sendvič ne skrbi.
Ker so čudno razposajeni.
Supermama bo vse uredila.
Veš, supermami, rajši jih imam prerezane diagonalno.
Seveda. Le kako sem pozabila?
Vaja dela mojstra.
Izkušnja z Grčinimi 5027 sendviči je bila krasna,
zdaj pa moram naprej in poskusiti kaj novega. Recimo toplo kosilo.
Zelo dobra ideja.
Na milijone jih imam. Grem.
Ni ga čez vonj po novem življenju.
Hočem biti, hočeš biti,
hočemo biti...
Bom, kar bom hotela biti,
samostojna bom.
Ne, ne bom se ostrigla.
Oblekla bom, kar bom hotela,
komaj čakam, da bom taka, kot sem.
Jaz nočem, ti nočeš,
nihče noče, da mu ukazujejo.
"HARRIETINA DOBA"
PO DELU LOUISE FITZHUGH
Začetek Harrietine dobe moram ovekovečiti s pesmijo.
Kabum.
- Si dobro? - Nikoli bolje.
Res nikoli bolje
ali pogrešaš staro Grčo in boš začela jokati in kričati kot nora?
Kaj pa delaš?
Z jezikom bi se rada dotaknil nosu. Tega še nisem naredila.
Dobro jutro, moji pogumni mladi igralci.
- Super! Uspelo mi je. - Pouk se je začel, Harriet.
Oprostite, gospa Elson.
Kot veste, bo kmalu dan žetve.
Praznovali bomo s predstavo, kot vsako leto.
Ima kdo kakšno zamisel?
Zakaj bi se trudili? Vsako leto nas vpraša za predlog
in vsakič sprejme Marionino bedno zamisel.
Vsak ima svojo teorijo, zakaj ga. Elson ne more zavrniti Marion.
- Dve besedi. Nadzor... - Misli.
Menda jo je Marion podkupila s kroketi.
Zakaj sprašuješ mene? Ne vem. Zakaj se ti zdi, da vem?
Pravzaprav sem slišala...
Živjo, Marion. Samo sedež sem ti grela.
Končali smo.
Predlagam kaj z gusarji ali medvedi.
Kaj pa o Marie Curie, njenem možu, radiju in pravi ljubezni?
Ali o gusarjih in medvedih.
Ker praznik slavi prihod zime, naj bo igra povezana s toploto.
Ja, pozdrav rokavicam.
Ali ko stojiš nad rešetko nad podzemnim vlakom
in ti v hlačnice piha topel zrak.
- To sem hotel jaz reči. Ista... - Valovna dolžina.
Še kdo?
- Za vse je enkrat prvič. - Ja, Harriet.
Ker imamo na dan žetve za večerjo pečenega piščanca
in ker se pri zgodovini učimo o trojanskem konju,
izdelajmo trojansko kokoš, ki jo Grki podarijo Trojancem.
Ko bodo hoteli jesti, jih bodo napadli.
Že vidim. Igra bi bila lahko uspešnica, ki bi šla na Broadway
in v Montreal do stare Grče.
Marion, nikar nas ne drži v napetosti.
Predlagam, da uprizorimo vse, kar jemo na ta praznik.
Aktualno je, izvirno, poleg tega sem že napisala igro.
Gospa Elson očitno ni slišala, da je to Harrietina doba.
Bravo, Marion.
Domnevam, da bi rada igrala pečenega piščanca. Krasno.
Rachel in Beth Ellen, vaju vidim kot bedrci.
G. Matthews in Ogrc sta lahko sladka krompirja.
Carrie, ti boš brstični ohrovt.
Janie in Sport bosta čudovita kroketa.
Harriet, kaj praviš na vlogo čebule?
Pravim ne, ne, ne in ne. P. S. Ne.
Ne. Harriet, to je smešno.
Čebula je čudovita.
Smrdi in te sili na jok.
Videz vara.
Kaj pa delaš?
Ga. Elson je rekla, da če hočem biti čebula,
se moram znati zakotaliti kot čebula.
- Je to za igro ob dnevu žetve? - Ne, čebula sem samo za hec.
Samo vprašala sem.
- Kaj se dogaja? -Čebula je.
Dober režiser bi rekel, če hočeš biti čebula, se moraš počutiti kot čebula.
- Se počutiš kot čebula? - Niti najmanj.
Ljubica, počutiti se moraš kot čebula.
Nočem biti čebula.
Še dobro. Koliko vlog pa je pisanih za čebulo?
Brihtnež. Pa se ti zakotali kot čebula.
Pa bom.
Se počutiš kot čebula?
Trudim se, pa sem se približal le šalotki.
- Oprosti. - Pa ti poskusi, če se ti zdi tako smešno.
Mogoče bom.
Zdaj ko sem čebula, me zanima, kako bi bilo, če bi bila miza.
Ali kad. Ali kdo drug.
Le kaj bi stara Grča rekla na to?
Grča je bila malce podobna ptiču z zobmi.
Jaz pa sem res malce podobna čebuli.
Po tisti katastrofi sem sklenila: če se hočem počebuliti,
moram zadevo temeljito raziskati.
Sem rumena čebula in vsebujem več žvepla, zato sem polnejšega okusa.
Sem bermudska čebula
in vsebujem manj žvepla, zato sem slajša.
Ne poslušajte bedakov.
Če bi radi slajšo čebulo s polnejšim okusom,
vam preostane le eno.
- Bermudska čebula. - Ne.
Rumena čebula. Pa sem te.
Ne, čebula vidalia.
Iz knjižnice sem si izposodila knjigo in odkrila kup zanimivosti.
Ste vedeli, da so New York nekoč imenovali Velika čebula?
Ker si lahko lupil plast za plastjo, pa nisi prišel do jedra.
Ali to, da so stari Egipčani častili čebulo?
In da njena okrogla oblika in koncentrični krogi simbolizirajo večnost?
Več sem prebrala,
bolj sem razumela slavne citate stare Grče.
Dostojevski je rekel:
"Če imaš rad vse,
boš spoznal božansko skrivnost vsega."
Naslednji dan, ko smo dobili kostume,
sem pomislila, kaj bi rekel Dostojevski, če bi me videl v smešnem kostumu.
Vsaj skrivni žep za beležko sem imela.
Pa ni me srbelo za znoret.
Kostum brstičnega ohrovta Carrie Andrews je imel eno neprijetno lastnost.
Zakaj smrdi kot brstični ohrovt?
Ogrc in Vijolični štumf sta imela skladna kostuma.
Krompirastičen si.
Ti pa si krompiromenalen.
Rachel in Beth Ellen sta bili bedrci.
Padla bom. Ujemi me.
Oprosti, Beth Ellen. Nimam rok.
Lahko si mislite,
da je bil Marionin kostum pečenega piščanca zdaleč najlepši.
Kaj? Nimate vsi stare tete, ki šiva kostume za broadwayske predstave?
Dovolite, da rečem, da ste vsi za pojest.
Dobri za pojest.
Me boste pobrali, ali vas dam na seznam?
Rachel je imela dolg seznam ljudi, ki se jim bo nekoč maščevala.
G. Horatio.
- Hvala, g. Horatio. - Ni za kaj.
Ja, držim te. Držim te.
Tako, Rachel. Nobene škode.
Na pomoč.
Na prvi vaji se vprašajmo:
"Kaj je prvi korak k temu, da postanemo svoj lik?"
Jaz moram odkriti več slojev, da bi spoznala svoj lik.
Ojej, Harriet, prava gledališčnica si.
Odličen nasvet, Harriet.
Vsi si vzemimo čas in podrobneje spoznajmo like.
Oprosti, Beth Ellen, nisem te videla.
Previdno. Piščanec potrebuje bedrca.
Dol z mene!
Konec prvega tedna vaj sem postala neuradna vodja prilog.
Vem, da smo samo priloge,
ampak če bomo držali skupaj, lahko dosežemo marsikaj.
Boste že videli!
Ga. Elson, Harriet piše novo besedilo za mojo igro.
Odličen scenarij je, Marion.
Zdi se mi, da bi morale imeti priloge več glasu.
Smem pogledati?
Razumem, kaj misliš, Harriet.
Pečen piščanec je zvezda.
Toda brez prilog ne bi bilo pojedine za dan žetve.
Tako je. Smem ta stavek uporabiti v svojem govoru?
Sijajen je.
Kar vzemi ga.
Odlična igra, Harriet M. Welsch. Res odlična.
Popravljanje Marioninega scenarija je bilo težje, kot sem mislila.
Živjo, Harriet.
Stara Grča.
- Kako je v Montrealu? - Malo francoščine že znam.
To pomeni "Kako napreduje pisanje?"
Živčna sem.
Svojega pisanja še nikoli nisem nikomur pokazala.
Kaj, če je zanič?
Samuel Beckett je o življenju rekel nekaj, kar velja tudi za pisanje.
"Ne morem naprej. Grem naprej."
- Drži se tega. - Ne, ne hodi.
Potrebujem te, da zvečer potegneš odejo z mene in me pošlješ spat.
Moji starši tega ne delajo. Pa še pogrešam te.
Au revoir, Harriet. Au revoir.
- To je francosko za... - Zbogom.
Vedela sem, da sem prestara za to.
Ampak edino zdravilo je bilo, da se pretvarjam, da imam pet let.
Stara Grča me ne bo rešila, pa tudi to ne, da imam pet let.
Pomožnih kolesc ni več.
Rešila me je lahko samo Harriet M. Welsch.
"Poslušajte, prijatelji, Rimljani in zelenjava."
Trapasto.
"Zakaj bi bile priloga, če smo lahko predloga?"
Predloga?
Začeli smo kot krompirji
na poti v okusno mesto.
Plesali smo z ribeži in se zlatorjavo zapekli.
Smo hrustljavi, z zlato krono ovenčani.
Nisem vedela, od kod je prišla pesem, ampak zanimalo me je, kam gre.
Pokazali vam bomo pot v okusno mesto.
Ga. Elson, prijazno sem dovolila, da Harriet doda nekaj stavkov,
ne strinjam pa se, da mojo igro spremeni v muzikal.
Marion, razumem tvoj jezo.
Čas je, da ukreneš kaj glede tega.
Ta hip čutiš jezo, zamero, zavist.
Poglobi se v eno od teh čustev, boš videla, kam te bo pripeljalo.
- Toda, ga. Elson... - Igra je potovanje, Marion. Ne boj se.
Harriet. Od začetka.
Vse priloge se pridružite v zboru.
In ena in dve in tri.
Nekaj sem gotovo naredila prav,
saj so naslednji dan vse priloge vadile svojo vlogo.
Imam krompir.
Jaz imam krompir.
Lahko nehata klobasati?
Bosta krokete?
Začeli smo kot krompirji na poti v okusno mesto.
Plesali smo z ribeži in se zlatorjavo zapekli.
Smo hrustljavi, z zlato krono ovenčani.
Pokazali vam bomo pot v okusno mesto.
Sem brstični ohrovt. Sem brstični ohrovt.
Ogabno.
Zakaj bi bila rada nekaj, kar smrdi po gnilih jajcih?
Brstični ohrovt smrdi po gnilih jajcih
zaradi nepravilne kuhe. Brstični ohrovt, pripravljen na pari,
je hrustljav, sladek in ima okus po orehih.
Sem brstični ohrovt. Sem brstični ohrovt.
- Kdaj se bo to nehalo? - Igra je potovanje, Marion. Ne boj se.
Harriet.
Samo... Bedna si.
Ga. Elson, Harriet poskuša prevzeti...
Marion, tu si. Krasno.
Ravno pravi čas, da vadimo nov prizor, ki ga je napisala Harriet.
"Fuj, brstični ohrovt. Smrdiš po gnilih jajcih."
-"Ohrovt smrdi po gnilih jajcih, ker..." - Predaleč je šlo.
Nisem hudobnica, ampak glavna jed.
Ne boš ušla kazni.
Marion.
Prav.
Poklicala sem vas na skrivno vajo nove pesmi, brez Marion,
- za konec igre. - Ni ti uspelo.
- Glej, kdo je tu. - Obveščam vas, da ne bomo več igrale,
če se ne vrnemo k izvirnemu scenariju.
Mogoče bo igra boljša brez Marion.
Vedela sem, da ima Janie prav. Dan žetve
brez piščanca je kot kura brez perja.
Marion, veš, da brez tebe ne gre.
Na to bi mislila, preden si mi ugrabila igro.
Vsi mislite, da hoče Harriet samo izboljšati igro.
V resnici se mi hoče maščevati.
Ni res.
Aja? Torej nisi še vedno besna, ker nisva več prijateljici?
Tega je že dolgo.
Saj bi ti rekla, da ima laž kratke noge,
pa nimaš kratkih nog.
Zato bom rekla; "Lažeš, kradeš, bolhe ješ."
Ti lažeš.
Je rekla lažnivka.
Ne lažem!
Oprosti. Nesreča je bila. Si v redu?
Vsi ste videli. Napadla me je.
Naredita kaj!
- Kaj pa naj... - Samo pojdita.
Teci, Harriet!
- Kaj bova, ko jo ujameva? - Sem mislila, da ti veš.
- Kam je šla? - Ločiva se!
STROGO ZAUPNO
Saj ni res ali pač?
Se spomnite, ko sem omenila nov duh življenja?
Ampak Marion mi je vzela zvezek. Duhala sem samo strah.
No, če trdiš, da ne lažeš,
potem je vse res, kar si napisala o nas.
Nihče ne sme brati mojega zvezka, razen mene.
Tu piše nekaj o meni.
In Harrietina doba je šla v franže.
Hočem biti, hočeš biti,
hočemo biti...
Jaz nočem, ti nočeš,
nihče noče, da mu ukazujejo.
Potrudila se bom, da bom počela dobro v soseski.
Lepo se smejim
in trudim se govoriti resnico.
Hočem biti, hočeš biti,
hočemo biti...
Jaz nočem, ti nočeš,
nihče noče, da mu ukazujejo.
Bom, kar bom hotela biti,
samostojna bom.
Hočem biti, hočeš biti,
hočemo biti...
Ne, ne bom se ostrigla.
Oblekla bom, kar bom hotela,
komaj čakam, da bom taka, kot sem.
Jaz nočem, ti nočeš,
nihče noče, da mu ukazujejo.
Prevedla Lorena Dobrila