Я думала, що збожеволію без Ол Ґоллі.
Але, на диво, мені було добре.
Це як уперше сісти в нову машину
і відчути цей запах нового.
У мене було враження, що так тепер пахне моє життя.
Щоб остаточно в цьому переконатись,
я вирішила зазирнути в колишню кімнату Ол Ґоллі.
Якщо не почну плакати і рвати на собі волосся,
значить, я готова до епохи Гаррієт.
Дуже дякую.
Доброго ранку, Гаррієт.
Як настрій у любої донечки в цей чудовий ранок?
Завжди видно, як сильно непокояться батьки...
Не переживай за свої улюблені сандвічі.
...по тому, як дивно вони поводяться.
За діло береться супермати.
Узагалі-то, супермамусю, я люблю нарізані по діагоналі.
Авжеж.
Як я могла забути?
Це приходить з практикою.
Мамо, було круто з’їсти 5 027 сандвічів Ол Ґоллі,
але пора вже спробувати щось інше.
Як-от, гарячий обід.
Це ти добре придумала.
Я ще й не таке можу придумати.
Я пішла.
Який же приємний запах нового життя.
Я хочу Ти хочеш
Ми хочемо
Я стану ким хочу
Бо я самостійна
Ні, я не стригтимуся
І носитиму, що хочу
Люблю бути собою
Я не хочу Ти не хочеш
Ми не хочемо, щоб нам казали Що робити
«ЕПОХА ГАРРІЄТ»
ШПИГУНКА ГАРРІЄТ
ЗА КНИГОЮ ЛУЇЗИ ФІЦГ’Ю
Я подумала, що для епохи Гаррієт мені потрібна пісня.
Бабах.
У тебе все добре?
Краще не буває.
Добре «краще не буває»?
Чи таке: «Я сумую за Ол Ґоллі
і зараз розплачуся й почну кричати»?
Що ти робиш?
Намагаюся дістати кінчиком язика до носа.
Я так ще не робила.
Доброго ранку, мої відважні юні актори.
Круто! Дістала.
Урок уже почався, Гаррієт.
Вибачте, міс Елсон.
Як ви знаєте, скоро Свято врожаю.
Відсвяткуємо його щорічною шкільною виставою.
У кого які думки?
Нащо все це?
Щороку Міс Елсон просить наших порад,
але завжди обирає тупі пропозиції Маріон.
У всіх свої здогадки, чому міс Елсон не може відмовити
Маріон.
-Два слова. Управління... -Свідомістю.
А я чула, що Маріон її підкупила
картопляними кульками.
Чому ви питаєте мене? Я не знаю.
Та й як я знатиму?
Хоч я чула, що...
Привіт, Маріон. Я гріла тобі місце.
На сьогодні все.
Хай цього разу будуть пірати. Чи ведмеді.
Чи як мадам Кюрі з чоловіком відкрили радій
і щиру любов.
Чи пірати разом з ведмедями.
Оскільки це свято приходу зими,
може, хай буде про теплі речі?
Точно, будемо салютувати рукавичкам.
Чи як проїжджає поїзд метро, а ти стоїш на вентиляції,
і штани наповнюються теплим повітрям.
Це хотів сказати я.
-На одній... -Хвилі.
А ще є пропозиції?
А що? Усе буває вперше.
Так, Гаррієт.
Оскільки на Свято врожаю ми завжди їмо велику смажену курку...
ЦІЛКОМ ТАЄМНО
...і вивчаємо Троянську війну,
зробімо троянську курку, яку греки подарують троянцям.
А коли вони захочуть її з’їсти, на них зненацька нападуть.
Уявляю, як моя п’єса зробить фурор у школі,
потім на Бродвеї
і в Монреалі, де її побачить Ол Ґоллі.
Маріон, ну не інтригуй нас.
Я пропоную, щоб ми вдяглися в костюми того, що ми їмо
на Свято врожаю.
Це актуально й оригінально, й, до речі,
я вже написала сценарій.
Ясно, що міс Елсон не чула
про епоху Гаррієт.
Браво, Маріон.
Певно, ти хочеш бути смаженою куркою.
Прекрасно.
Рейчел і Бет Елен, ви будете курячими ніжками.
Містер Метьюз і Пінкі будуть картоплинами.
Керрі, ти будеш брюссельською капустою.
Джені і Спорт будуть картопляними кульками.
Гаррієт, будеш цибулиною?
Ні, ні, ні.
Нізащо.
Ой, та ну. Гаррієт, ти що?
Цибуля гарна.
Вона смердюча, і від неї плачеш.
Усе не так просто.
Що ти робиш?
Міс Елсон сказала: щоб бути цибулиною,
треба навчитися котитись, як цибулина.
Це для вистави про Свято врожаю?
Ні, я буду в костюмі цибулини просто для розваги.
Просто спитала.
Що тут таке?
Вона цибуля.
Хороший режисер скаже: щоб бути цибулею,
треба нею почуватися.
А ти почуваєшся цибулею?
Анітрохи.
Доню, треба стати як цибуля.
Я не хочу бути цибулею.
Але це ж добре.
От скільки в цибуль нині ролей?
Такий розумний.
Ану подивимося, як ти котишся, як цибуля.
А от і покочуся.
Ну що, почуваєшся цибулею?
Намагаюсь, але поки що вийшла лише зелена.
Вибач.
Якщо тобі так смішно, може, й сама спробуєш?
Може, й спробую.
Цибулею я побула,
тепер цікаво, як бути столом.
Ванною чи кимось іншим.
Цікаво, що сказала б Ол Ґоллі.
Ол Ґоллі як та птаха з зубами,
а от я таки трохи схожа на цибулину.
Після такого провалу я подумала, що для повної цибулізації
потрібно провести дослідження.
Через високий вміст сірки
у мене, городньої цибулі, насиченіший смак.
А в мені менше сірки,
тому я солодка на смак.
Та не слухай цих телепнів.
Якщо хочеш солодкої цибулі з насиченим смаком,
то вибір очевидний. І це...
-Солодка цибуля. -Ні, це...
Городня цибуля. А маєш!
Ні, це сорт «відалія».
Я взяла в бібліотеці книги
і дізналася багато цікавого.
А ви знали, що Нью-Йорк раніше називали «Велика цибуля»?
Бо хоч скільки пізнавай це місто,
воно розкривається шар за шаром, але все одно не до кінця.
А ще древні єгиптяни поклонялися цибулі
і вірили, що її округла форма
і концентричні кола символізують вічність.
Що більше я читала,
то більше розуміла улюблені цитати Ол Ґоллі.
Достоєвський казав:
«Якщо любити все і всіх,
то в усьому пізнаєш божу таємницю».
На другий день ми одягли костюми.
Цікаво, що сказав би Достоєвський,
якби побачив мене у сміховинному костюмі цибулі.
Тут хоча б є таємна кишеня для нотатника.
І від нього не свербить.
Чи костюм брюссельської капусти
Керрі Ендрюс. Наче непоганий, за винятком дивної деталі.
Чому від нього так тхне брюссельською капустою?
Пінкі і «Фіолетові шкарпетки» в костюмах картоплин.
Ти «бульбовижний».
А ти «бараболистий».
Рейчел і Бет Елен – курячі ніжки.
Я падаю. Ловіть мене.
Вибач, Бет Елен. Нічим ловити.
І як завжди,
костюм смаженої курки Маріон був найкрасивіший.
А що? Хіба у вас немає тітки, яка шиє костюми для бродвейських вистав?
По-перше, хочу сказати, що ви всі такі смачні на вигляд.
Смачні на вигляд.
Міг би й допомогти. Чи хочеш бути у списку?
СПИСОК
Рейчел вела перелік тих,
кому хотіла коли-небудь помститися.
Пан Гораціо.
Дякую, пане Гораціо.
Нема за що.
Усе-усе, тримаю.
Бачиш, Рейчел? Ніхто не постраждав.
Поможіть.
Почнімо першу репетицію з питання до себе:
«Що треба зробити найперше, щоб вжитися в роль?»
Як на мене, розізнати про свого персонажа все, що можна.
Гаррієт, та ти природжена актриса.
Власне, це хороша порада, Гаррієт.
Давайте ближче познайомимося з персонажами.
Вибач, Бет Елен, не помітила тебе.
Обережніше.
У курки ж мають бути ніжки.
Злізьте з мене.
Після тижня репетицій
я стала неофіційним лідером гарнірів.
Знаю, ми лише гарніри.
Та якщо триматися разом, ми можемо бути корисні.
Звикайте!
Міс Елсон, Гаррієт пише нові репліки для моєї п’єси.
Сценарій розкішний, Маріон.
Але гарнірам можна дати більше слів.
Можна подивитися?
Розумію, про що ти, Гаррієт.
Смажена курка – головна героїня.
Але без гарнірів не буде ніякого Свята врожаю.
Точно.
Можна використати ці слова у промові, яку я пишу?
Вони геніальні.
Та на здоров’я.
Розумний хід, Гаррієт М. Велш.
Розумний.
Переписати Маріонин сценарій не так і просто.
Привіт, Гаррієт.
Ол Ґоллі.
Як було в Монреалі?
Я вивчила кілька французьких слів.
Це означає: «Як пишеться книга?»
Я нервуюся.
Я ще нікому не давала почитати те, що пишу.
А якщо це відстій?
Семюел Бекет сказав це про життя, але письменництва це теж стосується:
«Я не можу продовжувати. Я продовжу».
І ти продовжуй.
Ні, не йди.
Хочу, щоб ти щоночі стягувала з мене
ковдру й казала, що пора спати.
Батьки так не роблять. А ще я за тобою сумую.
«Au revoir», Гаррієт.
Французькою це...
До побачення.
Знаю, я вже таке переросла, але мені це було
вкрай необхідно.
Єдиний вихід – вдати, що мені знову п’ять років.
Ол Ґоллі мене не врятує,
як і спроби прикинутися п’ятирічною.
Минулого не повернеш.
Мені могла допомогти лише Гаррієт М. Велш.
«Друзі, римляни й колеги-овочі, вислухайте мене».
Так тупо.
«Нащо бути гарніром, коли можна бути передовою стравою?»
Передовою стравою?
Ми були звичайні картоплини
І прямували в Смаколяндію
Потанцювали з теркою пів години Нас підсмажили до золотистої скорини
Серед смаженого і хрусткого Ми смачніші за будь-кого
Не знаю, звідки слова,
але мені стало цікаво, що я придумаю далі.
Гайда разом у Смаколяндію
Міс Елсон, я радо погодилася, щоб Гаррієт написала кілька рядків,
але не на те, щоб вона перетворила п’єсу
на мюзикл.
Маріон, я розумію, чому ти засмучена.
Пора вже щось з цим робити.
З тим, що ти почуваєш: зі злістю, з образою й заздрістю.
Занурся в щось одне – й побачиш, що з цього вийде.
Але, міс Елсон...
Акторство – це шлях, Маріон. Не бійся.
А тепер, Гаррієт, давай спочатку.
Усі неголовні страви, давайте хором.
І раз, і два, і три.
Мабуть, я зробила щось хороше,
бо на другий день усі гарніри вживалися в роль.
Я те, що я їм.
Може, годі вже, хлопці?
Картопляних кульок?
Ми були звичайні картоплини І прямували в Смаколяндію
Потанцювали з теркою пів години
Ви затримуєте чергу.
Серед смаженого і хрусткого Ми смачніші за будь-кого
Гайда разом у Смаколяндію
Я брюссельська капуста.
Гидота.
Як можна хотіти бути тим, що смердить тухлими яйцями?
Брюссельска капуста смердить тухлими яйцями
тільки якщо її переварити.
А правильно зготовлена на парі
капуста має солодкуватий горіховий смак і хрустку текстуру.
Я брюссельська капуста.
Коли це припиниться?
Акторство – це шлях, Маріон. Не бійся.
Гаррієт.
Ти така жалюгідна.
Міс Елсон, Гаррієт хотіла присвоїти собі мою...
Маріон, ти прийшла. Чудово.
Ти якраз встигла
на репетицію нової сценки, яку написала Гаррієт.
«Фе, брюссельська капуста. Від тебе смердить тухлими яйцями».
«Капуста смердить тухлими яйцями...»
Це зайшло надто далеко.
Я не лиходійка. Я — головна страва.
Тобі це так не минеться.
Маріон.
Увага,
я запросила вас на супертаємну репетицію нової пісні без Маріон.
-Вона буде в кінці. -Промах, Гаррієт.
Хто прийшов.
Ми прийшли сказати, що не будемо грати,
поки не повернемося до початкового сценарію.
Може, без Маріон вистава буде навіть краща?
Я знала, що Джені має рацію. Без смаженої курки
вистава на честь Свята врожаю буде зіпсована.
Маріон, ти ж розумієш, що нам потрібна.
Треба було подумати про це до того, як красти мою п’єсу.
Мабуть, ви думаєте, що Гаррієт
хоче покращити п’єсу.
Але правда в тому, що вона прагне мені помститися.
Це неправда.
Невже? То ти вже не сердишся, що я більше з тобою не дружу?
Що було, те загуло.
Хочеться сказати: «Правда очі ріже».
Але скажу інакше:
«Правда і паршивий костюм цибулини очі ріжуть».
Ти брехуха.
Сказала брехуха.
Я не брехуха!
Вибач. Я ненавмисно. Ти не забилася?
Ви всі бачили: вона на мене напала.
Зробіть щось!
-А що зро... -Уперед.
Тікай, Гаррієт!
А що робити, коли її спіймаємо?
Не знаю. Думала, ти знаєш.
Де вона?
Розділимось!
ЦІЛКОМ ТАЄМНО
Не може бути.
Пам’ятаєте про запах нового життя?
Маріон забрала мій нотатник,
і тепер я почувала одне: страх.
Якщо ти запевняєш, що ти не брехуха,
значить, усе, що про нас написано у твоєму нотатнику, – правда.
Мій нотатник не можна читати нікому, крім мене!
Тут і про мене є.
Отак скінчилася епоха Гаррієт.
Я хочу Ти хочеш
Ми хочемо
Я не хочу Ти не хочеш
Ми не хочемо, щоб нам казали Що робити
І я намагаюсь робити добро Там, де живу
Я гарно усміхаюся
І прагну казати правду
Я хочу Ти хочеш
Ми хочемо
Я не хочу Ти не хочеш
Ми не хочемо, щоб нам казали Що робити
Я стану ким хочу
Бо я самостійна
Я хочу Ти хочеш
Ми хочемо
Ні, я не стригтимуся
І носитиму, що хочу
Люблю бути собою
Я не хочу Ти не хочеш
Ми не хочемо, щоб нам казали Що робити
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова