Necítim sa zle.
Prečo musím ísť k doktorovi?
Psychológ je špeciálny doktor, zlatko.
Doktorka Wagnerová ti pomôže
vyrozprávať sa z toho, čím si prechádzaš.
Ničím si neprechádzam.
Osviežim ti pamäť.
Kamaráti si prečítali tie strašné veci z tvojho denníka.
Terorizovala si triedu ropuchou.
A čo ešte?
Už viem.
Hodila si po rodičoch plyšovú kačku.
Nemôžeme si to vyriešiť my dve? Ako mama s dcérou?
Kamoška s kamoškou?
Dobrý pokus.
Pripravené?
Zdravím, som Dr. Wagnerová.
Rada ťa spoznávam.
Iba vám chcem povedať, že som prišla nasilu.
Beriem na vedomie.
Pohovoríme si potom.
Môžeme?
Nemala som na výber.
Nebudem klamať, som trochu nervózna.
Doktorkine vlasy vyzerali ako plamene.
Mala tam čudácke umenie,
hry pre malé decká
a bábiku, ktorá mi zízala priamo do duše.
Skúsim to. Ale ak sa to vymkne spod kontroly...
Očarujúce.
...môžem sa tváriť, že obdivujem umenie, a zdrhnem oknom.
Nalepím si bradu a skryjem sa na remorkéri.
O čom premýšľaš?
O ničom. Vôbec o ničom.
Len chcem byť Len chceš byť
Len chceme byť
Budem tým, kým chcem byť
Som nezávislá
Nie, vlasy si neostrihám
A budem nosiť, čo chcem
Mám rada, keď som sama sebou
Nechcem byť Nechceš byť
Nechceme, aby nám prikazovali
„SOM CIBUĽA“
ŠPIÓNKA HARRIET
PODĽA L. FITZHUGHOVEJ
Čo si o mne píšete?
Iba pár poznámok.
Nevadí ti to, že?
Nie.
Ak napíšete niečo škaredé a dozvie sa to mama,
budete musieť ísť k psychológovi.
Nechcela by si aj ty denník?
Nezdá sa mi fér, že ja ho mám a ty nie.
Pri myšlienke na denník ma začali svrbieť prsty.
Pero by sa mi po papieri len tak kĺzalo.
Konečne by som sa mohla vyjadriť.
Bola to jasná pasca.
Nie, v pohode.
Tak, Harriet, prečo tu podľa teba si?
Prečo som tu podľa vás?
Podľa mamy ti narýchlo odišla pestúnka
a máš problém zvyknúť si.
Prečo mi nepovieš, čo si myslíš?
Myslela som na to, že nemusím utiecť.
Jednoduchšie bude nechať sa vyhodiť.
Mávam závraty.
Dáme si súťaž v zízaní?
Už ste robili kobercového anjela?
- Harriet? - Áno?
Už si vezmeš ten denník?
Áno, prosím.
HARRIET M. WELSCHOVÁ
Moje meno na denníku
mi dodáva pocit, že dokážem všetko.
Aj hovoriť so psychologičkou.
Povedz, Harriet, ako si sa cítila po odchode pestúnky?
Akoby... akoby...
som mala v žalúdku triesku.
Povedala som jej všetko.
O Ole Golly, ukradnutom denníku a aj o mne.
Chcem všetko vedieť.
A aby som všetko vedela, musím všetko vidieť.
A aby som všetko videla, musím byť špiónka.
Vieš, Harriet,
niekedy je najlepšie špehovať samú seba.
Dobre.
Porozmýšľaj o tom.
Nabudúce si o tom pohovoríme.
Vrátim ti ho na ďalšom stretnutí.
Môže byť?
Musím priznať, páči sa mi.
Aj keď dať mi denník a potom mi ho vziať
bol dosť podlý trik.
Tak, čo ti povedala doktorka Wagnerová?
Vraj si fascinujúce mladé dievča.
Nemýli sa.
Miláčik, premýšľala si o tom, že sa im ospravedlníš?
Nie.
Doktorka Wagnerová navrhla dať ti cieľ.
Ospravedlníš sa priateľom a dostaneš späť svoj denník.
Večer hrám karty u Bielohlávkovcov.
Nepridáš sa? Môžeš začať tým, že sa ospravedlníš Pinkymu.
On by sa mi mal ospravedlniť za to, že čítal môj denník.
Popremýšľaj o tom, dobre?
Premýšľala som.
A ešte viac.
Myslela som na to, ako mi chýba môj denník,
ako mi chýba Ole Golly
a čo by mi povedala, ak by som sa mu ospravedlnila.
A aj na to, ako sa mi páči malíčkový prstienok Howarda Fincha.
Niekedy vám takéto maličké detaily
dodajú pocit, že niečo falošné je skutočné.
Vážení členovia poroty,
som tu, pretože verím v silu pravdy.
A mám v úmysle dokázať, bez najmenších pochybností,
že môj klient je nevinný vo všetkých obvineniach.
Potom som myslela na to, čo povedal Finch.
Uvedomila som si, že sa nemusím ospravedlniť.
Potrebujem spravodlivosť.
Vitajte. Carol, dúfam, že si si prišla zahrať.
Neprišla som si zahrať, Peggy. Prišla som vyhrať.
Pinky, pozri, kto prišiel.
Prečo s Harriet nejdete von?
Určite si máte o čom pohovoriť.
Dobre.
Bude to hračka.
Vyhrám nad Pinkym, získam denník
a s ostatnými sa už nebudem musieť trápiť.
Nie.
Čo sa deje, Pinky?
Nechtiac som spomenul pár ľuďom,
že sa prídeš ospravedlniť.
Ktože je tu. Pozrite sa.
Ahojte.
PRÍSNE TAJNÉ
Kúzelný denník. Odlietame.
Čakáme na ospravedlnenie.
Chystala som sa dokázať svoju nevinu.
Vážení členovia poroty,
som tu, pretože verím v silu pravdy.
A mám v úmysle dokázať, bez najmenších pochybností,
že moja klientka, Harriet M. Welschová alias ja,
je nevinná vo všetkých obvineniach.
Spravme si súd.
Ak ho vyhrám, vrátite mi denník.
A keď prehráš?
Budem súhlasiť s hocijakým vaším trestom.
Hocijakým?
Skupinová porada.
V školskej hre hráš cibuľu,
takže keď prehráš, budeš musieť jednu zjesť.
Celučičkú.
Prijímam trest.
Ak chcete byť Howard Finch, musíte mať malíčkový prsteň.
Poďme do súdnej siene.
Pinky, je to tvoj dom. Budeš sudca.
Potrebujem sudcovský talár.
Mám to!
- Rachel, budeš justičná stráž. - Super! Čo to je?
Udržiavaš poriadok v sieni.
Akýmikoľvek prostriedkami.
Viac nemusíš hovoriť.
Ja budem kreslič!
Ja zapisovateľka.
- Skvelé. Ja teda budem žalobkyňa. - Nie.
Ja budem žalobkyňa.
Prečo ty?
Ja poznám Harriet najlepšie.
Takže poznám všetky jej triky.
A čo budem ja?
Svedok.
Hlavný svedok.
Super hlavný svedok.
Čujte, čujte! Súd sa začína.
Všetci povstaňte pre ohromného sudcu Bielohlávka.
Rachel povedala, že Pinky je ohromný.
Rachel, hovorí sa „ctihodný“.
To je jedno.
Povedala som vstaňte, vy krpci.
Čo to je?
Moje kladivko.
Posaďte sa, prosím.
Možno to bolo tým prsteňom, ale cítila som sa dosť sebavedomo.
Moja ľavá noha však vyjadrovala čosi iné.
Máš strach?
Nie.
Moja noha sa možno klepe,
ale opieram sa o čosi poriadne pevné: o pravdu.
Dnešný prípad je:
Bývalí kamoši Harriet M. Welschovej vs. Harriet M. Welschová.
Začnime úvodnými vyhláseniami.
Vážená porota,
mám v úmysle dokázať, že obžalovaná Harriet M. Welschová
je vinná zo zločinov proti priateľstvu preto,
lebo si zapísala kruté, nespravodlivé obvinenia a neospravedlnila sa.
Advokát obhajoby?
Viem, že ma teraz nemáte radi.
Možno ma aj neznášate.
Ale nemusíte mať niekoho radi, aby ste vedeli, že je nevinný.
Fakty hovoria sami za seba.
A fakty sú, že som vinná jedine z toho, že som napísala pravdu!
Obžaloba, predvolajte prvého svedka.
Predvolávam Sporta Rocqua.
Sport, prečítaš odsek zo strany 55?
Ak musím.
„Niekedy mám Sporta plné zuby.
Je totálny bojko a vždy si robí starosti o svojho otca.
Je ako stará babka na trhu.“
Ako sa cítiš?
Mizerne.
A nerobil som si starosti. Nie som ustarostenec.
„Ustarostenec“ asi nie je slovo.
Povoľujem ho.
Sport, v daný večer sa Janie opýtala, či nemôže umyť riad tvoj otec,
- aby ste mohli ísť do kina. - Správne.
A čo si povedal?
„Bude mať úplne premočené prsty
a nebude môcť písať na stroji.“
A keď sa Janie opýtala: „Nemôžeš to umyť neskôr?“
Čo si odpovedal?
Špinavý tanier je ako chrobák v hlave.
Sport, tieto dve veci by rozhodne povedala moja babka.
Och, áno?
Tak prepáč, že pomáham mužovi,
ktorý ma vychováva sám a snaží sa napísať asi milión stranový román.
Bola to len poznámka.
Harriet...
Na niekoho, kto stále tvrdí, že chce všetko vedieť,
niekedy nevieš nič.
Padám odtiaľto.
Sport.
Pekná práca, Harriet.
To ty si mu to prečítala ako prvá.
Z môjho tajného, súkromného denníka.
Ďalší svedok.
Všetci, o ktorých som v denníku písala,
prišli proti mne svedčiť.
Všetci vedia, že si kedysi bola Harrietina najväčšia fanúšička, je tak?
No, o tom neviem.
Ale snažila som sa obliekať ako ona
a raz som založila tajný fanklub Harrie-ttničky.
S dvoma T, Beth Ellen.
Ale bola som jej fanúšička? Nemyslím si.
Jasné.
Tak, najväčšia nefanúšička fanúšikov, ktorí fandia,
poďme sa pozrieť, čo o tebe napísala Harriet, dobre?
Dobre.
„Niekedy si myslím, že ľudia chodia ku Carrie Andrewsovej
iba kvôli torte jej mamy.“
Myslíš si, že je to pravda?
Nie.
Ľudia, ktorí k nám chodia, často povedia, a to citujem:
„Vďaka za pozvanie, Carrie. Bolo mi tu veľmi dobre.“
Žiadne ďalšie otázky.
Carrie, povieš súdu,
čo ľudia hovoria predtým, ako k tebe prídu?
Pýtajú sa, či mamka napiekla jej vychýrenú päťvrstvovú čokoládovú tortu.
So striebornou posýpkou, ktorá chutí ako snehové vločky.
Žiadne ďalšie otázky.
Prepáč.
Ale to nič neznamená.
- Uhni, inak uvidíš, Carrie. - Je to iba náhoda.
Súd predvoláva Beth Ellen Hansenovú.
Pardon. Nastal čas pre super hlavnú svedkyňu.
Počkaj, kým na teba príde rad.
Pokoj, Malíčkový Prsteň.
Námietka! Ona nie je ďalším svedkom.
Zamieta sa?
Nepotrebujem ho.
Harrietine nenávistné slová poznám naspamäť.
A citujem:
„Marion vyhrala plno trofejí,
ale som prekvapená, že nevyhrala obrovskú trofej
za svoje úspechy v tom, že je hnusná osoba.“
Na to môžem povedať, že si naozaj strašná podliačka,
Harriet M. Welschová.
K tomu sa môžem povedať: Nerozdala si 12. októbra o 15:30 výtlačok
s fotkou, na ktorej sme so Sportom
držali našich plyšákov?
No, ak chceš viesť skóre, musíš odpočítať všetky razy,
keď som mohla urobiť niečo zlé, a neurobila.
Žiadne ďalšie otázky.
Beth Ellen, koľko urážok som ti dnes mohla povedať,
no neurobila som to?
Tri.
Nie, dve.
Tri. Určite tri.
Možno štyri.
Žiadne ďalšie otázky.
„Ktovie, či Beth Ellen používa špeciálny šampón pre ľudí,
ktorí si od nervov stále žujú vlasy.“
Tvoja odpoveď?
Nie som nervózna. Iba mi chutia.
„Niekedy mám pocit, že Pinky a Fialové ponožky by nemali byť v škole,
ale v cirkuse čudákov.“
- Ako si sa cítil? - Pobúrene!
Poriadok v súdnej sieni! Poriadok!
Prepáčte, vaša ctihodnosť.
Pripomínam, že sme na súde, nie v zoo.
- Pekné. - Cvičil som.
Dobrá práca, chlapci.
Zmierte sa s tým!
„Hrôzostrašné stvorenie, ktoré žije pod posteľou,
by sme nemali volať strašiak, ale Rachel Hennessyová.“
Môj malý brat to už robí.
Konečne nastal čas záverečnej reči.
Netvrdím, že všetko, čo som napísala, bolo pekné,
ale dokázala som, že to bolo pravdivé.
A slovami skvelej Ole Golly:
zodpovednosťou spisovateľa je hovoriť pravdu,
pretože pravda je krása a krása pravda.
Cítila som to. Mala som vyhraté.
Čo mohla Janie povedať po mojom geniálnom krížovom výsluchu?
Ctihodnosť Pinky, namiesto záverečnej reči
by som chcela predvolať Harriet M. Welschovú.
Námietka.
Porušuje to všetky pravidlá nášho súdneho systému.
Ctihodnosť, smiem pripomenúť,
že „náš súdny systém“ využíva pre svedkov napájadlo pre vtáčiky
a náš sudca má oblečený otcov župan? Bez urážky.
Námietka sa zamieta. Povoľujem.
Slečna Welschová.
Na strane 77 je úsek o mne.
Prečítate ho súdu?
Dobre.
„Janie vraví, že chce byť veľká vedkyňa ako Madam Curie.
Podľa mňa skôr bude...“
Vieš čo, rozmyslela som si to, nečítaj to.
Odlož denník a povedz mi to do tváre.
Vieš, čo som napísala.
Áno, viem.
Ale chcem to počuť z tvojich úst.
Nechcem to povedať.
Nenúť ma zavolať justičnú stráž.
To nechce nikto.
No, ak je to pravda, ako tvrdíš, prečo to nepovieš?
Pretože...
Lebo si trasorítka a donášačka, ktorá špehuje kamošov,
a do denníčka si zapisuje kruté veci,
lebo nemáš odvahu povedať im to do tváre.
Môžeme si dať krátku prestávku?
Zamieta sa.
Čakáme, obhajca.
Povedz to.
Šialená vedkyňa, zlá vedkyňa,
alebo možno aj šialene zlá vedkyňa.
Naozaj mi to ublížilo.
Ale je to pravda.
Možno, Harriet M. Welschová.
Ale život nie je len o pravde.
Je aj o priateľstve.
A ak zraníš priateľove city, mala by si sa ospravedlniť.
Ole Golly ma naučila, že dobrá spisovateľka
musí byť odhodlaná povedať pravdu
a neospravedlňovať sa za ňu.
Ole Golly tu už nie je, ale ja áno.
Čo ak sa ospravedlním, že neospravedlním?
Povedz to, Harriet. Nie je to také ťažké.
Chcem to najviac na svete, ale...
Vravela si, že život nie je iba o hovorení pravdy.
Ale čo ak pre mňa áno?
Je to na tebe, Harriet.
Povedala som, že ak prehrám, zjem cibuľu,
lebo som vedela, že vyhrám.
Musela som dokázať, že som napísala pravdu,
a podarilo sa mi to.
Tak prečo mám pocit, že som prehrala?
Nepáčilo sa mi, že mám hrať cibuľu.
Potom sa mi začali páčiť všetky tie rozličné vrstvy a to všetko.
Skúsila som byť cibuľou, ako by to urobil dobrý herec.
Ale teraz viem...
Cibuľa je smradľavá, nepríjemná, biedna vec, z ktorej ľudia plačú.
Ako ja.
Pravdou je, že som cibuľa.
Je čas ísť domov, deti.
Zlatko. Čo je?
Nebesá.
Buchtička. Čo sa deje?
Dcéruška.
Ako to šlo?
Ospravedlnila si sa kamarátom? Vrátili ti denník?
Chcem ísť domov.
Dobre, miláčik. Dobre.
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová