Saj nisem bolna.
Zakaj moram k zdravniku?
Psihiater je poseben zdravnik. Dr. Wagnerjeva bo samo govorila s tabo.
- Povedala ji boš, kaj preživljaš. - Nič takega ne preživljam.
Prijatelji so prebrali, kakšne grozne stvari si napisala o njih.
S krastačo si ustrahovala razred.
Kaj še? Že vem.
Staršem si v faco zabrisala raco.
Se ne bi pogovorili? Kot mati in hči? Kot prijateljici?
Ne bo ti uspelo.
Lahko prideta.
Zdravo. Dr. Wagnerjeva. Me veseli, Harriet.
- Samo da veste, tu nisem prostovoljno. - Razumem.
- Potem bova govorili. Bova začeli? - Mi preostane kaj drugega?
Ne bom lagala, malce živčna sem bila.
Njeni lasje so bili kot ogenj. Imela je čudne umetnine,
otroške igre in punčko, ki je strmela naravnost v mojo dušo.
Potrudila se bom. A če ne bo šlo...
Osupljivo.
...bom občudovala umetnine ali ušla skozi okno.
Nadela si bom lažno brado in odplula.
- O čem premišljuješ, Harriet? -Čisto o ničemer.
Hočem biti, hočeš biti,
hočemo biti...
Bom, kar bom hotela biti,
samostojna bom.
Ne, ne bom se ostrigla.
Oblekla bom, kar bom hotela,
komaj čakam, da bom taka, kot sem.
Jaz nočem, ti nočeš,
nihče noče, da mu ukazujejo.
"ČEBULA SEM"
PO DELU LOUISE FITZHUGH
- Kaj pišete o meni? - Le nekaj opomb. Saj te ne moti, ne?
Ne. Ampak če boste napisali kaj grdega in bo mama izvedela,
vas bo poslala k psihiatru.
Bi tudi ti zvezek? Ni pošteno, da ga jaz imam, ti pa ne.
Prsti so me zasrbeli ob misli na zvezek in nalivnik, ki drsi čez papir.
Moje misli bi končno dobile krila. Bilo je očitno, da je past.
- Ne, hvala. - Zakaj misliš, da si tu?
- Zakaj vi mislite, da sem tu? - Mama pravi, da je varuška nenadoma odšla
in da imaš morda zato težave. Povej mi, o čem premišljuješ.
Premišljujem o tem, da bi bilo laže od bega to, da me vrže ven.
Vrti se mi.
Bi tekmovali, kdo dlje vzdrži pogled? Ste kdaj delali angelčka na preprogi?
- Harriet? - Ja?
Bi zdaj zvezek?
Ja, prosim.
ZVEZEK JE LAST:
Ko se podpišem v nov zvezek, se mi zdi, da zmorem vse.
Celo govoriti s psihiatrinjo.
Kako si se počutila, ko je varuška odšla?
Počutila sem se,
kot bi se mi v želodec zarila trska.
Vse sem ji povedala. O stari Grči, ukradenem zvezku in sebi.
Vse hočem vedeti.
Če hočem vse vedeti, moram vse videti.
Če hočem vse videti, moram biti vohunka.
Veš, Harriet, včasih je najbolje vohuniti za sabo.
Prav.
Premisli in drugič bova govorili o tem.
Prihodnjič ti ga bom vrnila. Kaj praviš?
Gospa mi je bila všeč.
Čeprav je bilo grdo, da mi je najprej dala zvezek, potem pa ga vzela.
Kaj ti je rekla dr. Wagnerjeva?
- Da si očarljiva mlada dama. - Ni se motila.
Si pomislila, da bi se opravičila prijateljem?
Ne.
Dr. Wagnerjeva je predlagala cilj.
Če se boš opravičila prijateljem, boš dobila nazaj zvezek.
Nocoj grem kartat k Mezinčkovim. Greš z mano?
Lahko začneš z opravičilom Ogrcu.
On naj se opraviči, ker je bral iz mojega zvezka.
Samo premisli, prav?
Premišljevala sem. In potem sem spet premišljevala.
Premišljevala sem o tem, kako pogrešam zvezek. In staro Grčo.
In kaj bi rekla, če bi se mu opravičila.
Potem sem pomislila, kako rada imam prstan Howarda Fincha.
Včasih prav malenkosti lažno spremenijo v resnično.
Spoštovani porotniki!
Tu sem, ker verjamem v moč resnice.
In nameravam dokazati, brez sence dvoma,
da je moja stranka nedolžna.
Premislila sem o teh besedah in spoznala, da se mi ni treba opravičiti.
Potrebovala sem pravico.
Dobrodošli. Upam, da si prišla kartat.
Nisem prišla kartat, Peggy, ampak zmagat.
Ogrc, glej, kdo je tu.
Pelji Harriet na vrt. Gotovo si imata veliko povedati.
Prav.
Otročje lahko bo.
Pridobila bom Ogrca in dobila zvezek. Za druge mi ne bo treba skrbeti.
Ne.
Kaj je to?
Mogoče sem po naključju omenil, da se boš prišla opravičit.
Glejte, kdo je tu.
Živjo.
STROGO ZAUPNO
Čarobni zvezek. Leti!
Čakamo na opravičilo.
V bistvu sem hotela dokazati, da sem nedolžna.
Spoštovani člani sodišča.
Tu sem, ker verjamem v moč resnice.
Dokazala bom, brez sence dvoma,
da je moja stranka, Harriet M. Welsch oziroma jaz,
nedolžna.
Imejmo obravnavo! Če zmagam, dobim nazaj zvezek.
- In ko boš izgubila? - Me lahko kaznujete, kakorkoli želite.
Kakorkoli?
Sestanek.
Ker v predstavi igraš čebulo,
jo boš morala pojesti, če izgubiš.
Vso.
Sprejmem kazen.
Če hočeš biti Howard Finch, moraš imeti prstan na mezincu.
Naj se sojenje začne.
- Ogrc, pri tebi smo, zato boš ti sodnik. - Potreboval bom ogrinjalo.
Že vem!
- Rachel, ti boš sodni sluga. - Krasno. Kaj je to?
Skrbela boš za red v sodni dvorani. Z vsemi sredstvi.
Nič več mi ni treba vedeti.
- Jaz bom sodni risar. - Jaz bom zapisovalka.
- Krasno. Jaz bom seveda tožilka. - Ne.
Jaz bom tožilka.
Zakaj ti?
Harriet poznam bolje od vseh. Poznam vse njene zvijače.
- Kaj bom jaz počela? - Lahko si priča. Zvezdniška priča.
Superzvezdniška priča.
Pozor, pozor! Sodišče zaseda.
Vstanite, vstopil je očarljivi sodnik Mezinček.
Rachel je rekla, da je Ogrc očarljiv.
- Reče se "spoštovani", Rachel. - Tudi prav.
Vstanite, sem rekla, ničle!
Kaj je to?
Moje kladivo.
Prosim, sedite.
Mogoče sem se zaradi prstana počutila precej samozavestno.
Moja leva noga ni bila takega mnenja.
Te skrbi?
Ne. Res se mi trese noga,
ampak moja obramba ima trdne temelje, resnico.
Nocojšnji primer je:
Nekdanji prijatelji Harriet M. Welsch proti Harriet M. Welsch.
Začnimo uvodni nagovor.
Spoštovani člani sodišča!
Dokazati nameravam, da je obtoženka, Harriet M. Welsch,
kriva zločinov proti prijateljstvu.
Ker je zapisala okrutne, krivične obtožbe in se ni opravičila.
Obramba?
Vem, da me ta hip ne marate preveč. Mogoče me celo sovražite.
To, da nekoga ne maraš, še ne pomeni, da ni nedolžen.
Dejstva govorijo zase.
Ta pravijo, da sem kriva samo tega, da sem povedala resnico.
Tožilka, pokličite prvo pričo.
Na zatožno klop kličem Sporta Rocqua.
Sport, preberi odlomek na stani 55.
Če moram.
"Sporta včasih ne prenesem. Ves čas komplicira zaradi očeta
kot kakšna stara gospa."
- Kako se počutiš ob tem? - Bedno.
- Nisem kompliciral. Nisem komplikator. - Po mojem "komplikator" ni beseda.
Dovolil jo bom.
Sport, Janie je predlagala, naj posodo pomije oče,
- da bi šla vidva v kino. - Ja.
Kaj si odgovoril?
"Da se mu prsti čisto zgubajo in potem ne more tipkati."
Ko te je Janie vprašala: "Ne moreš pomiti potem?"
- Kaj si odgovoril? - Puščena posoda ti misli gloda.
Sport, to so besede moje stare mame.
Aja? Oprosti, ker sem hotel pomagati človeku, ki me vzgaja sam,
- medtem ko piše milijon strani dolg roman. - Samo opazko sem zapisala.
Harriet.
Za nekoga, ki trdi, da hoče vse vedeti, včasih ne veš nič.
Grem.
Sport.
- Bravo, Harriet. - Ti si mu to prebrala
iz mojega skrivnega, zasebnega zvezka.
Naslednja priča.
Osebe iz mojega dnevnika so druga za drugo
pričale proti meni.
Vsi vedo, da si bila Harrietina velika občudovalka.
Kaj pa vem, če je to res.
Res sem jo posnemala pri oblačenju.
In ustanovila klub oboževalcev, imenovan Harriettes.
Dva t-ja, Beth Ellen.
Vendar nisem bila njena občudovalka.
Ja.
Kot največja neoboževalska oboževalka
preberi, kaj je Harriet zapisala o tebi.
Prav.
"Včasih se mi zdi, da gredo otroci h Carrie Andrews
- zaradi peciva, ki ga peče njena mama." - Se ti to zdi res?
Ne. Otroci, ki me obiščejo, pogosto rečejo:
"Hvala za vabilo, Carrie. Lepo smo se imeli."
Nimam več vprašanj.
Carrie, lahko poveš sodišču,
kaj rečejo otroci, preden pridejo k tebi?
Vprašajo me, ali je mama spekla torto s petimi sloji čokolade.
S posipom, ki ima okus po snežinkah.
- Nimam več vprašanj. - Oprosti.
To še nič ne pomeni.
- Vozi, Carrie. - Naključje je.
Sodišče kliče Beth Ellen Hansen.
Oprostite, na vrsti je superzvezdniška priča.
- Počakaj na vrsto, Marion. - Pomiri se, prstanček.
Ugovor! Ni naslednja priča.
Zavrnjen?
Ne potrebujem zvezka. Harrietine strupene besede znam na pamet.
Citiram:
"Presenečena sem, da med vsemi Marioninimi nagradami
ni tiste za najbolj zoprnega človeka."
Na to bom rekla: "Zelo neprijetna oseba si.
Harriet M. Welsch."
Na to bom rekla: "Mar nisi 12. oktobra ob 15.30
vročala glasila s fotografijo, na kateri s Sportom objemava pliške?
Ko smo že pri tem, bi morala odšteti primere,
ko bi bila lahko hudobna, pa nisem bila.
Nimam več vprašanj.
Beth Ellen, povej mi vsoto hudobij, ki bi ti jih lahko danes rekla, pa nisem?
Tri.
Ne, dve.
Tri. Prav gotovo tri.
- Mogoče štiri. - Nimam več vprašanj.
"Sprašujem se, ali Beth Ellen uporablja poseben šampon
za ljudi, ki ves čas živčno žvečijo lase."
Tvoj odgovor?
Nisem živčna, samo okus mi je všeč.
"Včasih se mi zdi, da bi se morala Ogrc in Vijolični štumf
pridružiti cirkusu čudakov."
- Kako si se počutil ob tem? - Bil sem ogorčen.
Mir na sodišču!
Oprostite, g. sodnik.
Naj vas spomnim, da nismo v živalskem vrtu.
- Lepo. - Vadil sem.
Odlično, fanta.
Sprejmite to!
"Strašnemu bitju pod posteljo ne bi smeli reči bavbav,
ampak Rachel Hennessy."
Moj bratec to že počne.
Končno je bil na vrsti zaključni nagovor.
Priznam, da sem napisala tudi neprijazne stvari. Vendar so resnične.
In, po besedah sijajne stare Grče, je piščeva naloga, da zapisuje resnico.
Kajti resnica je lepota in lepota resnica.
Čutila sem, da sem dobila primer.
Kaj bi lahko Janie še rekla po mojem sijajnem navzkrižnem zaslišanju?
Sodnik Ogrc, namesto sklepnega govora, bi rada zaslišala
pričo Harriet M. Welsch.
Ugovarjam. To krši vsa pravila pravnega sistema.
Smem pripomniti,
da ima naš "pravni sistem" ptičjo kopel za sedež za priče
in sodnika v očetovem kopalnem plašču, brez zamere.
Ugovor zavrnjen.
Gdč. Welsch. Na strani 77 je odlomek o meni.
Bi ga prebrali?
Prav.
Napisala sem: "Janie bi rada postala znanstvenica kot Marie Curie.
- Včasih se mi zdi..." - Veš, kaj? Ni treba brati.
Odloži zvezek in mi to povej v obraz.
- Saj veš, kaj piše. - Ja, vem, kaj si napisala.
- Rada bi slišala iz tvojih ust. - Nočem.
- Ne želi si, da pokličem sodnega slugo. - Tega si nihče ne želi.
Če je res, kar trdiš, zakaj ne rečeš?
Ker...
Ker si reva, ki vohlja za prijatelji in v zvezek zapisuje hudobije.
Ker si nam tega ne upaš povedati v obraz.
- Lahko prosim za odmor? - Ne.
Čakamo.
Reci.
Nora znanstvenica, slaba znanstvenica ali nora slaba znanstvenica.
- To me je zelo prizadelo. - Vendar je res.
Mogoče je, Harriet M. Welsch. Ampak v življenju ne gre le za resnico.
Tudi za prijateljstvo gre.
In če prizadeneš prijatelja, se mu opravičiš.
Grča je rekla, da moram, če hočem pisati,
biti dovolj pogumna, da povem resnico in se za to ne opravičujem.
Stare Grče ni več tu, jaz pa sem.
Kaj, če se opravičim za to, ker se ne opravičim?
Samo reci, Harriet. Saj ni tako težko.
Saj se hočem, bolj kot vse na svetu...
Rekla si, da življenje ni samo resnica. Kaj, če zame je?
Sama se odloči, Harriet.
Rekla sem, da bom pojedla čebulo, ker sem vedela, da bom zmagala.
Dokazati sem morala, da sem govorila resnico. In sem.
Zakaj se mi potem zdi, da sem izgubila? Nisem hotela biti čebula.
A sem uvidela njene dobre strani. Številne plasti in podobno.
Hotela sem biti čebula, kot vsak dober igralec. Zdaj pa vidim...
Čebula je smrdljiva, neljubljena reč, ki ljudi spravi v jok.
Tako kot jaz.
Resnica je, da sem čebula.
Domov bo treba, otroci.
Srček, kaj je narobe.
Ljubi bog.
Ljubica, kaj je bilo?
Ubožica.
Kako je šlo?
Si se opravičila prijateljem? Si dobila zvezek?
Samo domov hočem.
Prav, ljubica.
Prevedla Lorena Dobrila