След пълното фиаско на делото,
не можах да спя.
Изпитвах срам.
И изяденият лук ме мъчеше.
Затова още преди да съмне, реших да изляза навън
и да видя пълната жътварска луна.
Всяка година си пожелавах нещо на оранжевото светило.
Никога не се сбъдваше освен желанието ми тази нощ.
Тефтерът ми!
СТРОГО СЕКРЕТНО
Мислех, че е изгубен завинаги.
Явно не беше капан,
защото отгоре ми не падна сейф, когато го взех.
Но кой го беше донесъл?
Все едно.
Важното беше, че отново е у мен, и имах много за писане.
Но, странно, мозъкът ми беше блокирал.
Затова реших да приложа изпитана техника.
Поех на спешна шпионска мисия.
КАК КОТКИТЕ...
Кула с 10 000 долара.
Догоре пълна е с власт и пари.
Защо нищо не ми хрумва?
Защото съм твърде опасен, Хариет.
Всичко, написано в мен, наранява хората.
Грозно е, малката.
Но Ол Голи казваше да не се извинявам за истината.
И как ти се отрази това, Златокоске?
Стомахът ми, свит на топка, изведнъж ме преряза.
Сякаш ми казваше нещо, което знаех,
но се боях да призная.
Не мога да бъда писателка.
Аз само искам, искаш и ти,
искаме ние...
Ще бъда какъвто реша.
Ще бъда свободен.
Не, косата ми няма да е къса.
И дрехите си ще избирам.
Харесва ми да бъда себе си.
Аз не искам, не искаш и ти,
не искаме да ни командват.
ХАРИЕТ ПИСАТЕЛКАТА
ПО РОМАНА НА ЛУИЗ ФИЦХЮ
Хората отиваха на работа, а аз взех да се чудя.
Щом няма да съм писателка, каква ще бъда?
Миячка на прозорци?
Цветарка?
Или продавачка на хотдог?
Хариет, защо седиш отвън?
Просто мисля.
Ако не писателка, каква мога да бъда?
Светът е пълен с чудесни възможности за умно момиче като теб.
Стани лекарка.
Не понасям кръв.
Защо не учителка?
Та да ме замерят с хартиени топчета!
Астронавт? Ще летиш до Луната.
Става ми лошо в колата на път за баба.
Само се опитваме да помогнем. - Знам, но ме оставете.
Това писмо дойде вчера, докато с майка ти ви нямаше.
КАТРИН ГАЛИАНО
Ол Голи?
Хариет, много пъти съм ти цитирала думите на Кийтс:
"Истината е красота, а красотата - истина".
Радвам се, че казваше истината в тефтера.
Естествено, никой друг не бива да го чете.
Но ако това се случи, Хариет, решението е само едно.
И то няма да ти хареса. Трябва да се извиниш.
Да се извиня?
Помни, че писането трябва да носи любов на света,
а не да обижда приятелите ти.
Друго очаквах да чуя,
но знаех къде ще ме отведат мъдрите й думи.
Джейни, извинявай.
И за гадостите, които бях написала, и че не се извиних снощи.
Не си лош луд учен. Беше от завист. - От завист?
Правя се на писателка и наранявам с думи.
Ти си истински учен, който иска да направи света по-хубав.
Не знам, вчера синтезирах нов източник на енергия
и изгорих космите в носа си.
Много съжалявам, Джейни.
Прощавам ти.
Бизонче?
Благодаря.
Ти ли донесе тефтера ми снощи?
Да. Без тефтер ти си като Алберт Айнщайн без цигулка.
И аз мислех така.
Вече не искам да бъда писателка. - Какво?
Има куп възможности. Според мама мога да стана учителка.
Сама ще си налагаш наказания.
Спорт, искам да говоря с теб.
Чакай!
Трябваше да говорим.
Затова реших да използвам шпионската си дарба за последно.
Моля Роук Спорта да се яви незабавно в дирекцията.
Ръцете ми!
ЗАПОВЯДАЙТЕ
Дай ми шанс.
Невероятна си.
Да предложа пица?
С искрено извинение за гарнитура?
Здрасти.
Остави ме на мира!
Стой. - Уолъс, стига вече.
Безопасността е на първо място, Спорт.
Благодаря, Уолъс. - Няма защо.
Аз съм отговорник в коридора, това ми е работата.
Спорт, само ще кажа... - Не желая да слушам. Късно е.
Ако не извинение, ще приемеш ли това?
Съпоставка на плюсовете и минусите на дружбата ни.
ДРУЖБА - ОБЩО
Плюс 20, задето те научих как да печелиш "Камък, ножица, хартия"?
Плюс 10, защото проверявам правописа ти.
Плюс 100 за триизмерната бейзболна картичка на Мики Мантъл.
Много плюсове виждам, Хариет, много.
Има и минуси.
Минус 820 за писане на гадости за най-добрия ми приятел.
Но накрая цифрите все пак показват, че приятелството ни си струва.
Не, крива ти е сметката.
Пропуснала си две наум тук и три - тук.
Крайният резултат всъщност е минус 180.
Кажи какво да кажа и ще го кажа.
Ще го напишеш в тефтера и ще го използваш срещу мен.
Не го гони, Хариет.
Спорт явно иска да остане насаме. Остави го да диша.
Спорт отхвърли извинението ми, но дано съучениците ми го приемат.
Знам, че ме мразите като вампир - слънцето,
и изобщо не ви виня.
Хайде, Елън!
Как да играя с едно бутче?
Не си знам репликите.
Защото по цял ден си дъвчеш косата.
Поздравления, Марион.
Спечели поредната първа награда за подла твар
и гаднярка на годината.
Кажи, Пинки, какво е да си циркаджийска звезда?
Виж какво, на мен поне ми гостуват с удоволствие
не само заради тортата на мама.
Не можех да повярвам.
С писанията си бях настроила всички един срещу друг.
Деца, моля ви! Есенният празник е за дружната работа,
за прибирането на реколтата и наслаждението от изобилието на сезона.
Спорт, Джейни, стига сръдни.
Вие сте моите красиви картофени крокети.
Сърдя й се, защото разбрах, че е върнала тефтера на Хариет.
Какво? - Как можа!
Защо?
Тя ми е приятелка. - Мислех, че ние сме приятели.
Деца, нека си поемем дълбоко дъх
и да раздухаме мрачните градоносни облаци.
Хариет, не ми се е привидяло, че надничаш иззад завесата.
Какво има?
Всички се карат заради мен.
Нищо подобно.
Актьорите са прочути със своята своенравност.
Пак ли си дъвчеш косата? - Остави ме!
Помощ.
Г-жо Елсън, благодаря ви, че ме направихте лук.
За кратко се почувствах многопластова.
Наистина си многопластова.
Не, не съм.
Имам само един пласт
и той е гаден и миризлив,
затова трябва да се откажа.
Какво? - По-добре без мен в пиесата.
А всички нови реплики и песни, които написа,
за да се чувстват като герои гарнитурите?
Върнете се към оригинала.
Марион ще бъде доволна, а тя е звездата.
Така че...
Хариет, не!
Острият и натрапчив аромат на лука балансира вкуса
на всички останали храни.
Нужна ни е твоята пикантност.
На път към къщи имах чувството, че всички ме гледат с укор.
Дори гълъбите.
Вие пък да не сте идеални?
Неслучайно ви наричат плъхове с крила.
Започнах първия тефтер, когато бях на 7 г.
Още тогава исках да бъда писателка.
След 16 тефтера вече знаех истината.
Щях да стана продавачка на хотдог.
Нека го обсъдим.
Няма нищо за казване.
Хариет! Драго ми е.
Защо си с лучен костюм? - За училищна пиеса.
А защо кучетата са като "Бийтълс"?
Страдаме от остра бийтълсмания.
Нали?
Най-търсените ми костюми.
Добре ли си?
Да, да речем.
Как върви писането?
Няма да ставам писателка.
Какво? Защо?
Ол Голи казва, че писането трябва да носи любов.
А аз само съдя хората.
И за мен ли се отнася?
Да.
И какво?
Написах, че сте мързелива.
После реших, че сте страхлива.
А след като ме пошпионира още малко, какво мислиш?
Сетих се как се опитах да мина от сандвич с домат
на сандвич с домат и сирене
и не ми стигна куражът.
Да промениш живота си, сигурно е милион пъти по-страшно.
Трудно е да си смел. - Но вие сте успели.
Бийтълс кученцата!
Тръгвам. - Чао, г-жо Плъмър.
Успех.
Замислих се за други шпионирани,
като г-н Уидърс с 26-те му котки.
Първо го смятах за плашлив отшелник.
Но разбрах, че майка му е починала
и му е било толкова мъчно, че е искал да се скрие от света.
А Карлос?
Мислех го за Деликатесния крадец.
А се оказа, че пази семейния магазин.
Привет, госпожо...
Привет, г-жо Лук.
Сега сме приятели.
Осъзнах, че отначало съм съдила всички.
Но задълбах и открих истината.
Трябва да го запиша!
Тефтерът ми!
Боклукчии, чакайте!
Тефтерът ми е в боклука.
Спрете!
"Истината е красота, а красотата - истина." Така е казал Кийтс.
ЛЕПИЛО
Но трябва да я търсиш под повърхността.
Щом бях успяла с непознати,
защо да не успея и с приятелите?
Млади актьори!
Тръпнете ли от вълнение?
Шоуто скоро ще започне.
Добре, нека използваме тази енергия.
Добро утро на всички!
Нека приветстваме учениците от шести клас,
които ще представят "Есенен пир".
Ние сме сладките картофи.
На вкус неустоими.
Ние сме картофени крокети.
Малки, хрупкави, любими.
Натрапчив аромат си имам, леле! Аз съм...
"Аз съм брюкселското зеле."
А, да! Аз съм брюкселското зеле!
Нито звук, основното блюдо е тук.
Разменили сте се! - Така ли?
Сега всичко ще е наопаки.
Внимавай бе!
Виждаш ли Хариет?
Ето я.
Моля за внимание!
Представям ви история за любов и загуба.
Врява и безумство.
Лудост, лъжа и прошка.
Представям ви "Жалбата на лука".
Аз съм лук.
Миризлив и недолюбван зеленчук, който разплаква хората.
Сладки картофи, написах, че трябва да отидете в цирка.
Но после задълбах повече
и видях колко безстрашно отстоявате себе си.
Осъзнах...
че циркът, в който участват Пинки и Лилави чорапи,
привлича и мен.
Изяжте се!
В тефтера си бях написала,
че хората ходят у Кери само заради тортата на майка й.
После задълбах.
Може и да ходят у Кери заради тортата,
но причината да останат е самата Кери.
Наистина ли?
Това написах за Марион.
Жестоко е дори за мен.
Но размишлявах повърхностно.
Още ме е яд, че в трети клас Марион се отдръпна от мен.
Но задълбах.
Също както есента преминава в зима, и хората охладняват.
Но също като сезоните това е нормално.
Естествено е и никой не е виновен.
Писах за всеки.
Рейчъл е като нейните близалки.
Твърди отвън, но меки отвътре.
Бет Елън, много искам да сме приятелки.
Аз също.
Оставих най-важното послание за накрая.
Бях критична към теб, защото завиждах,
че баща ти разчита на твоята помощ.
Нашите не дават дори да храня рибките.
Не че ви виня. Веднъж им дадох спагети и не свърши добре.
Знам, че родителите ми искат да бъда като теб.
И аз го искам понякога.
А след станалото с тефтера и заминаването на Ол Голи,
мисля, че пораснах и помъдрях.
Но още искам да нося плюшка в училище,
да играя на "Град" и да пия шейкове по цял ден.
Искате да порасна по-бързо, но ми харесва да съм на 11 г.
А и когато най-накрая порасна, ще кажете:
"Беше толкова сладка като малка".
Затова нека не бързаме.
Така че, Спорт...
Забравих какво щях да кажа.
Браво, брависимо!
Обичам си работата!
Заклевам се най-тържествено винаги да надзъртам под повърхността
и да нося любов на света.
Вземете си листче.
Спазих обещанието си,
като написах статия за Уолъс Уокър.
И аз го смятах за смотаняк,
докато не осъзнах, че е герой.
Чувството, че стомахът ме присвива, постепенно отмина.
Но Ол Голи още ми липсваше жестоко.
За щастие най-важният й урок ще бъде с мен завинаги.
За да си велик писател, трябва да знаеш всичко.
А за да знаеш всичко, трябва да го видиш.
А за да видиш всичко, трябва да бъдеш шпионин.
Аз само искам, искаш и ти,
искаме ние...
Аз не искам, не искаш и ти,
не искаме да ни командват.
Опитвам с каквото мога да правя добро на квартала.
Усмихвам се широко,
гледам да не лъжа.
Аз само искам, искаш и ти,
искаме ние...
Аз не искам, не искаш и ти,
не искаме да ни командват.
Ще бъда какъвто реша.
Ще бъда свободен.
Аз само искам, искаш и ти,
искаме ние...
Не, косата ми няма да е къса.
И дрехите си ще избирам.
Харесва ми да бъда себе си.
Аз не искам, не искаш и ти,
не искаме да ни командват.
Превод на субтитрите Боряна Богданова