Potem ko se je sojenje sfižilo, nisem mogla spati.
Sram me je bilo.
Ker sem jedla čebulo, je bilo še huje. Zato sem še pred zoro odšla ven.
In se zazrla v polno jesensko luno.
Vsako leto si ob tej divji oranžni luni nekaj zaželim.
Nobena želja se mi ne uresniči, z željo tisto noč pa je bilo drugače.
Moj zvezek!
STROGO ZAUPNO
Mislila sem, da ga ne bom več dobila. Ni bila past,
saj name ni padel sef, ko sem ga pobrala.
Kdo ga je pustil tu?
Morda ni pomembno.
Vesela sem bila, da sem ga dobila nazaj. Čakalo me je veliko pisanja.
Čudno, možgani so odpovedali poslušnost.
Zato sem šla v nujno vohunsko izvidnico, kar naredim ob vsaki pisateljski krizi.
KAKO MAČKE
Stolp za 10.000 $.
ČAS ZA STOLP
Daje moč in denar.
Zakaj imam prazno glavo?
Ker sem prenevaren, Harriet. Vse, kar zapišeš vame, ljudi prizadene.
In ni prijetno, mala.
Grča je rekla, da se mi za resnico ni treba opravičevati.
Aha, in kako ti to pomaga, Zlatolaska?
Špikanje v želodcu se je nenadoma okrepilo.
Kot bi mi govoril nekaj, kar že vem. A sem se to preveč bala priznati.
Ne morem biti pisateljica.
Hočem biti, hočeš biti,
hočemo biti...
Bom, kar bom hotela biti,
samostojna bom.
Ne, ne bom se ostrigla.
Oblekla bom, kar bom hotela,
komaj čakam, da bom taka, kot sem.
Jaz nočem, ti nočeš,
nihče noče, da mu ukazujejo.
HARRIET, PISATELJICA
PO DELU LOUISE FITZHUGH
Ljudje so hiteli v službo, jaz pa sem se spraševala,
kaj bom, če ne pisateljica.
Harriet, pomivalka oken?
Harriet, cvetličarka?
Harriet, prodajalec hrenovk?
Harriet? Kaj delaš tu?
Premišljujem. Kaj bi lahko postala, če ne pisateljica?
Za nekoga, ki je pameten kot ti, je veliko krasnih možnosti.
- Lahko si zdravnica. - Ne prenesem krvi.
- Učiteljica? - Nočem, da me obmetavajo s kroglicami.
Astronavtka? Lahko bi šla na Luno.
Oči, slabo mi je, že ko se samo usedem v avto.
- Samo pomagati ti hočeva. - Vem. Samo sama bi bila rada.
Harriet, to je prispelo, ko sta bili z mamo zunaj.
Stara Grča?
Se spomniš, večkrat sem omenila, da je Keats rekel:
"Resnica je lepota in lepota je resnica."
Vesela sem, da si v zvezek pisala resnico.
Seveda zvezka ne bi smel brati nihče drug.
Če pa ga, moraš narediti naslednje...
Ne bo ti všeč. Morala se boš opravičiti.
Opravičiti?
Smisel pisanja je svetu dati ljubezen. Ne obrekovanje prijateljev.
Tega nisem pričakovala. Vedela pa sem, kam vodijo njene modre besede.
Janie, oprosti.
Za grozne besede v zvezku in da se sinoči nisem opravičila.
Nisi nora slaba znanstvenica, zavistna sem bila.
- Zavistna? - Kvazipisateljica sem, ki žalim ljudi.
Ti pa si prava znanstvenica, ki bi rada izboljšala svet.
Kaj pa vem. Včeraj sem hotela sintetizirati drugačno energijo,
pa sem uparila nosno kocino.
Zelo mi je žal, Janie.
Je že v redu.
- Boš bizona? - Hvala.
Si mi ti sinoči prinesla zvezek?
Ja. Ti brez zvezka si kakor Albert Einstein brez violine.
To sem mislila tudi jaz.
- Nočem biti več pisateljica. - Kaj?
Kup drugih stvari lahko počnem. Mama meni, da bi bila lahko učiteljica.
Lahko boš kaznovala samo sebe.
Sport! Imaš sekundico? Lahko govoriva?
Čakaj!
Morala sem govoriti z njim. Zato sem še zadnjič uporabila vohunske prijeme.
Sport Rocque naj se, prosim, takoj zglasi pri ravnatelju.
Peče!
DOBRODOŠLI
Daj mi priložnost.
Ne morem verjeti.
Bi malo pice?
Z dodatkom iskrenega opravičila?
-Živjo. - Pusti me pri miru!
- Stoj. - Wallace, ne teži.
Varnost je vedno na preži in vedno teži, Sport.
- Hvala, Wallace. - Je že dobro.
Dežurni sem, to je moje delo, Harriet.
- Sport, hotela sem se... - Ne zanima me, prepozno je.
Če nočeš sprejeti opravičila, bi sprejel to?
Bilanca vseh plusov in minusov najinega prijateljstva.
Plus 20? Ker sem te naučila, kako vedno zmagati pri kamen, škarje, list?
Plus 10 za pregled črkovanja v testih angleščine.
Plus sto, ker sem ti dala 3D-kartico Mickeyja Mantla.
Veliko plusov, Harriet. Veliko plusov.
Tudi minusi so.
Minus 820, ker sem grdo pisala o najboljšem prijatelju.
A če pogledaš številke,
boš videl, da je to prijateljstvo še vedno dobro.
Ne, ni. Nisi prav izračunala.
Nisi dala naprej dvojko tu in trojko tu.
Vsota najinega prijateljstva je minus 180.
Povej, kaj naj rečem, in bom.
Saj bi, pa boš napisala v zvezek in uporabila proti meni.
Naj gre, Harriet. Sport potrebuje mir.
Pusti mu dihati.
Upala sem, da bodo vsaj sošolci dovzetni za moje opravičilo.
Vem, da me imate radi kot vampir sonce.
Ne obsojam vas in tudi Transilvanije ne.
Ellen, daj no! Kako naj to naredim z enim bedrcem?
- Nisem se naučila besedila. - Ker ves dan žvečiš butaste lase.
Čestitam, Marion.
Prejela si še eno nagrado za najbolj zoprnega in pokvarjenega človeka leta.
Povej, Ogrc, kako je biti zvezda cirkusa čudakov?
K meni vsaj radi hodijo, pa ne samo zaradi mamine torte.
Nisem mogla verjeti.
Zaradi napisanih grdobij so se obrnili drug proti drugemu.
Otroci, prosim.
Dan žetve je, ko sodelujemo,
pobiramo pridelek in uživamo v sladkem obilju sezone.
Sport, Janie, ujeti se morata.
Moja najboljša ekipa ocvrtih svaljkov sta.
Nič več, ker je Janie vrnila Harriet njen zvezek.
- Kaj? - Kako si mogla?
- Zakaj? - Moja prijateljica je.
Mislil sem, da sva midva prijatelja.
Otroci, globoko vdihnimo
in odpihnimo te temne nevihtne oblake.
Harriet, saj se mi je zdelo, da kukaš izza zaves.
Kaj je narobe?
Prepirajo se zaradi mene.
Ni res.
Igralci slovijo po tem, da so včasih sitni.
- Spet žvečiš lase? - Pusti me pri miru.
Na pomoč.
Ga. Elson, hvala, ker ste mi dali vlogo čebule.
Za kratek čas se mi je zdelo, da imam veliko plasti.
Saj imaš veliko plasti.
Ne, nimam.
Samo eno plast imam. Smrdi in je hudobna.
Zato moram nehati.
- Kaj? - Igra bo boljša brez mene.
Kaj pa novo besedilo in pesmi, ki si jih napisala,
zaradi katerih se priloge počutijo kot junakinje?
Vrnite se k izvirni igri. Marion bo vesela. Pa zvezdnica je.
- Kakorkoli že... - Harriet, ne.
Oster, rezek okus čebule uravnoteži okus
vseh drugih jedi.
Potrebujemo tvoj izvirni značaj.
Na poti domov se mi je zdelo, da me vsi gledajo postrani.
Celo golobi.
Mislite, da ste popolni?
Z razlogom vam pravijo leteče podgane.
Prvi zvezek sem začela pisati pri sedmih letih.
Že takrat sem hotela biti velika pisateljica.
Šestnajst zvezkov pozneje sem spoznala resnico.
Postala bom Harriet, prodajalec hrenovk.
Se lahko pogovoriva?
Ni več kaj reči.
Harriet. Lepo te je videti.
- Zakaj si oblečena kot čebula? -Šolska predstava.
Zakaj so psi oblečeni kot Beatli?
Hud primer bitlomanije.
Ni tako?
Moje najbolje prodajano oblačilo.
- Si dobro, ljubica? - Recimo.
- Kako napreduje pisanje? - Ne bom več pisateljica.
Kaj? Zakaj ne?
Stara Grča pravi, da je pisanje dajanje ljubezni.
- Jaz pa samo sodim ljudi. - Si sodila mene?
Ja.
- In? - Napisala sem, da ste leni.
Potem pa, da ste boječka.
Potem ko si malo povohunila, kaj si ugotovila?
Pomislila sem na to, kako sem hotela paradižnikom
v sendvič dodati sir, in se ustrašila.
In kako je bilo vam milijonkrat teže spremeniti življenje.
- Težko je biti pogumen. - Vam je uspelo.
Pasji Beatli!
- Grem. - Adijo, ga. Plumber.
Srečno.
Pomislila sem na druge ljudi ob moji vohunski poti. Na g. Withersa.
Najprej se mi je zdel srhljiv samotar.
Potem sem izvedela, da mu je umrla mama.
To ga je tako razžalostilo, da se je skril pred svetom.
Pa Carlos? Mislila sem, da je grozen Butiški vlomilec.
Pa je samo varoval družinsko delikateso.
Živjo, gospa...
Živjo, gospa čebula.
Zdaj pa sva prijatelja.
Spoznala sem, da sem najprej vse obsojala.
Ko sem se poglobila, sem odkrila resnico.
To moram zapisati.
Moj zvezek!
Smetarski tovornjak, čakaj! Moj zvezek je v smeteh.
Stoj!
"Resnica je lepota in lepota je resnica."
To je rekel John Keats.
Le najti jo moraš.
Če sem to zmogla pri neznancih, zakaj ne bi mogla pri prijateljih?
Prav, mladi igralci. Čutite mravljince v prstih na nogah?
Kmalu bo predstava.
Uporabimo to energijo.
Dober dan vsem.
Zaželimo skupaj dobrodošlico šestemu razredu,
ki bodo uprizorili gostijo ob žetvi.
Midva sva sladka krompirja.
Gurmanska gomolja za grizljanje.
- Midva sva ocvrta svaljka. -Čeprav majhna, lepo hrustava.
Zaradi močnega vonja bi najraje skočila iz poganjka... Jaz sem...
"Brstični ohrovt sem."
Aja, brstični ohrovt sem!
Ne bojte se, tu je glavna jed.
- Strani sta zamenjali. - Res?
Zdaj bo vse obratno.
Ej, pazi!
Si videla Harriet?
Pozabi.
Posluh, prosim.
Povedala vam bom pogumno zgodbo o ljubezni in izgubi.
O zvoku in besu.
Norosti, neresnici in odpuščanju.
Predstavljam vam "Čebulino žalostinko".
Sem čebula.
Smrdljiva, neljubljena zelenjava, ki ljudi spravlja v jok.
Krompirja. Napisala sem, da bi se morala pridružiti cirkusu.
Potem sem olupila nekaj ovojev.
In spoznala, kako neustrašno sta to, kar sta. Uvidela sem,
da bi se takoj pridružila cirkusu, v katerem bi bila Ogrc in Vijolični štumf.
Takšna pač sva!
Zapisala sem,
da Carrie obiščejo le zaradi torte njene mame.
Potem sem se poglobila.
Mogoče Carrie obiščejo res zaradi torte,
ostanejo pa zaradi Carrie.
Res?
O Marion sem napisala to.
To je okrutno celo zame. Toda tako je menil moj zunanji ovoj.
Ker me je Marion v tretjem razredu pustila kot prijateljico.
Premislila sem.
Kakor se jesen spremeni v zimo, tako se lahko ohladi tudi prijateljstvo.
Toda to je normalno tako kot letni časi.
Naravno je in nihče ni kriv.
Napisala sem nekaj za vse.
Rachel je kakor njena lizika.
Trda navzven in žvečljiva navznoter.
Beth Ellen, res si želim, da bi bili prijateljici.
Jaz tudi.
Najpomembnejše sporočilo sem pustila za konec.
Kruta sem bila do tebe, ker sem ti zavidala,
da ti oče tako zaupa, da lahko skrbiš zanj.
Jaz še za zlate ribice ne smem skrbeti.
Saj vaju ne obsojam! Nekoč sem jim dala špagete in ni se dobro končalo.
Vem, da si moji starši želijo, da bi ti bila bolj podobna.
Jaz tudi včasih.
Po dogodku z zvezkom in Grčinim odhodom
se počutim starejšo in modrejšo. Še vedno pa hočem vzeti pliška v šolo,
igrati mesto in ves dan piti čokoladno jajčno kremo.
Vem, da hočeta, da hitreje odraščam, ampak pri 11 mi je čisto všeč.
Poleg tega bosta, ko bom končno odrasla, rekla:
"Kako prikupna si bila."
Zato nam ni treba hiteti.
Sport...
Pozabila sem, kaj sem hotela reči.
Bravo, bravo, brava, bravissima!
Obožujem to službo!
Prisegam, da bom vedno pogledala globlje
in svetu dajala ljubezen.
Naj vsak vzame list!
V novinarskem krožku sem napisala zgodbo o Wallaceu Walkerju.
Kot vsi sem ga tudi jaz imela za tepca. A sem spoznala, da je junak.
Špikanje v želodcu je počasi izginilo.
Vseeno pa še vedno noro pogrešam staro Grčo.
K sreči bo najpomembnejše, kar me je naučila, vedno v meni.
Če hočeš biti dobra pisateljica, moraš vse vedeti.
Da bi vse vedela, moraš vse videti.
Da bi vse videla, pa moraš biti vohunka.
Hočem biti, hočeš biti,
hočemo biti...
Jaz nočem, ti nočeš,
nihče noče, da mu ukazujejo.
Potrudila se bom, da bom počela dobro v soseski.
Lepo se smejim
in trudim se govoriti resnico.
Hočem biti, hočeš biti,
hočemo biti...
Jaz nočem, ti nočeš,
nihče noče, da mu ukazujejo.
Bom, kar bom hotela biti,
samostojna bom.
Hočem biti, hočeš biti,
hočemo biti...
Ne, ne bom se ostrigla.
Oblekla bom, kar bom hotela,
komaj čakam, da bom taka, kot sem.
Jaz nočem, ti nočeš,
nihče noče, da mu ukazujejo.
Prevedla Lorena Dobrila