Efter att allt gick snett på rättegången...
...kunde jag inte sova.
Jag kände mig för skamsen. Den råa löken gjorde inte saken bättre.
Innan solen gick upp bestämde jag mig för att gå ut
och ta mig en första titt på skördemånen.
Varje år önskar jag mig nåt av den vilda orangea månen.
Det går aldrig i uppfyllelse, förutom just den natten.
Min anteckningsbok!
TOPPHEMLIGT
Jag trodde den var borta för alltid.
Det var ingen fälla,
för inget kassaskåp föll ner på mig när jag tog den.
Men vem lämnade den?
Det kvittar väl.
Jag var bara glad att den var tillbaka. Jag hade mycket att skriva.
Men konstigt nog funkade inte hjärnan.
Så jag gjorde det jag alltid gör när jag känner mig fast.
Jag gick på spionuppdrag.
HUR GÖR KATTER
Pengatornet
TORNDAGS
Det är fullt av makt och pengar
Varför kommer jag inte på nåt?
För att jag är för farlig.
Allt du skriver i mig sårar folk.
Det är inte schysst.
Ole Golly sa att jag inte behöver be om ursäkt för sanningen.
Visst. Och hur bra funkar det, Guldlock?
Känslan i magen blev plötsligt värre.
Som om den försökte säga nåt jag redan visste men inte vågade erkänna.
Jag kan inte bli författare.
Jag vill bara va' Du vill bara va'
Vi vill bara va'
Jag tänker va' Den jag vill va'
Min självständighet
Nej, jag tänker inte klippa mig
Och jag klär mig som jag vill
Jag gillar när jag får vara mig själv
Jag vill inte va' Du vill inte va'
Vi vill inte att nån Bestämmer över oss
"FÖRFATTAREN HARRIET"
HARRIET, SPION
BASERAD PÅ BOKEN AV LOUISE FITZHUGH
När jag såg folk på väg till jobbet började jag fundera.
Om jag inte blir författare, vad blir jag då?
Fönsterputsaren Harriet?
Floristen Harriet?
Kanske varmkorvförsäljaren Harriet?
Harriet? Vad gör du här ute?
Jag funderar bara.
Vad ska jag bli om inte författare?
Det finns många möjligheter för nån så smart som du.
Du kan bli läkare.
Jag tål inte blod.
Lärare, då?
Jag är allergisk mot pojkstreck.
Astronaut, då? Du kan åka till månen.
Jag blir bilsjuk på väg till farmor.
- Vi försöker bara hjälpa till. - Jag vet. Jag vill bara vara i fred.
Det här kom med posten igår när du var ute med mamma.
Ole Golly?
Harriet, som du minns sa Keats en gång:
"Skönhet är sanningen, och sanningen är skön."
Jag är glad att du skrev ner din sanning.
Givetvis borde ingen annan läsa det.
Men om nån gör det, finns det bara en sak att göra.
Du kommer inte att gilla det, men du måste be om ursäkt.
Be om ursäkt?
Att skriva är att sprida kärlek i världen, och inte nåt man använder mot sina vänner.
Det var oväntade ord,
men jag visste precis vart de skulle leda mig.
Janie, förlåt mig.
För allt jag skrev, för att jag inte sa förlåt igår, för allt.
Du är inte en galet dålig forskare. Jag var avis.
Avis?
Jag är en låtsasförfattare som sårar folk.
Du är en riktig forskare som försöker göra världen bättre.
Det vet jag väl inte.
Jag försökte skapa en ny energikälla igår och råkade bränna bort näshåren.
Förlåt, Janie.
Du är förlåten.
Buffel?
Tack.
Lämnade du anteckningsboken hos mig?
Japp. Du utan din anteckningsbok är som Einstein utan sin fiol.
Jag brukade också tycka det. Jag vill inte bli författare mer.
Va?
Det finns så mycket annat jag kan göra. Mamma tror jag kan bli lärare.
Du kan ge dig själv kvarsittning då.
Sport! Har du tid? Jag vill prata med dig.
Vänta!
Jag måste prata med honom.
Så jag använde mina spionfärdigheter en sista gång.
Sport Rocque till rektorns kontor, genast.
Repbränna!
VÄLKOMMEN
Ge mig bara en chans.
Helt otroligt!
Vad sägs om lite pizza?
Med en ursäkt på sidan av?
Hej!
Lämna mig i fred!
- Stanna. - Wallace, kom igen.
Säkerheten kommer inte igen. Den ger dig bara en chans.
Tack, Wallace.
Inget att tacka för.
Jag är korridorvakt. Jag gör bara mitt jobb.
- Jag vill bara säga... - Skippa det. Det är för sent.
Om du inte tar emot min ursäkt, tar du då emot den här?
Det är en balansräkning med alla plus och minus med vår vänskap.
Tjugo poäng? För att jag lärde dig hur man vinner i Sten, sax och påse?
Tio poäng för att jag rättade stavningen i dina uppsatser.
Hundra poäng för att jag gav dig 3D-basebollkortet med Mickey Mantle.
Många poäng här, Harriet.
Några avdrag också.
Minus 820 för att skriva elaka saker om min bästa vän.
Men om du tittar på siffrorna är det fortfarande en bra deal.
Nej. Du räknar fel.
Du höll inte tvåan i minnet här och trean här.
Vår vänskap blir totalt minus 180.
Jag säger vad du än vill!
Du skriver bara ner det och använder det mot mig.
Låt honom gå.
Sport behöver nog vara i fred nu.
Ge honom andrum.
Sport kanske inte ville prata, men jag hoppas de andra vill.
Jag vet att ni hatar mig som vampyrer hatar solen,
och jag klandrar er inte.
Ellen, kom igen! Hur ska jag göra det här med ett ben?
Jag kan inte replikerna.
Kanske för att du bara tuggar på håret konstant.
Grattis, Marion.
Du har precis vunnit ett till förstapris som årets elakaste människa.
Hur är det att vara stjärnan i en knäppis-cirkus?
Folk vill åtminstone komma hem till mig för att umgås,
och inte bara för att äta tårta.
Det var ofattbart.
Allt det elaka jag skrev har fått alla att vända sig mot varann.
Ungdomar, snälla.
Skördefesten handlar om att jobba ihop,
skörda det man odlat och njuta av det.
Sport, Janie. Ni måste gå ihop.
Ni är mitt positiva potatisgäng.
Vi var det, tills jag fick veta att Janie lämnade tillbaka Harriets bok.
- Va? - Hur kunde du?
Varför?
Hon är min vän.
Jag trodde vi var vänner.
Ta nu ett djupt andetag, allihop,
och blås bort de här mörka ovädersmolnen.
Harriet! Jag tyckte väl att jag såg dig.
Vad står på?
Alla grälar på grund av mig.
Inte då.
Skådespelare har ofta humörsvängningar.
- Tuggar du på håret igen? - Låt mig vara.
Hjälp.
Tack för att jag fick vara löken.
Det kändes som att jag hade många lager där ett tag.
Du har ju det.
Nej.
Jag har bara ett lager.
Det stinker och är elakt, och det är därför jag måste hoppa av.
- Va? - Pjäsen blir bättre utan mig.
Men alla nya repliker och sånger du skrev
som får sidorätterna att känna sig som hjältar, då?
Använd bara originalet.
Marion blir glad då, och hon är stjärnan.
Hur som helst...
Harriet, nej.
Lökens skarpa smak ger balans åt de andra rätterna.
Vi behöver din pikanta smak.
På vägen hem verkade alla titta snett på mig.
Till och med duvorna.
Tror ni att ni är perfekta?
Folk kallar er bevingade råttor av en anledning.
Jag började på den första boken när jag var sju.
Redan då ville jag bli författare.
Sexton böcker senare visste jag sanningen.
Jag skulle sluta som Varmkorvs-Harriet.
- Kan vi inte prata om saken? - Det finns inget mer att säga.
Harriet! Vad kul att ses.
- Varför är du klädd som en lök? - Skolpjäs.
Varför är de klädda som Beatles?
Vi har fått en släng Beatlesfeber.
Eller hur?
Det är min bästsäljande outfit. Är allt okej?
Säkert.
Hur går skrivandet?
- Jag tänker inte bli författare längre. - Va? Varför inte?
Ole Golly säger att författare borde sprida kärlek.
Jag dömer bara folk.
Dömde du mig också?
Japp.
Och?
Jag skrev att du var lat. Sen trodde jag bara att du var feg.
Och vad trodde du efter att ha spionerat vidare?
Jag tänkte på när jag försökte gå från att äta tomatmackor
till tomatmackor med ost och fegade ur.
Din livsförändring var säkert en miljon gånger läskigare.
- Det är svårt att vara modig. - Men du var det.
Det är Hund-Beatles!
- Jag måste gå. - Hej då.
Lycka till!
Jag började tänka på de andra på min rutt, som mr Withers.
Han verkade vara en läskig eremit först.
Sen fick jag veta att hans mor dött,
och han blev så ledsen att han bara ville gömma sig från världen.
Samma sak med Carlos. Jag trodde han var Butiksboven.
Sen fick jag veta att han skyddade butiken.
Hej, fru...
Hej, fru Lök!
Nu är vi vänner.
Jag insåg att jag dömt alla på min rutt.
När jag grävde djupare hittade jag sanningen.
Måste skriva ner det!
Min bok!
Sopbilen, vänta!
Min anteckningsbok är där.
Stanna!
"Skönhet är sanningen, och sanningen är skön." John Keats sa så.
LIM
Man behövde bara gräva efter den.
Om jag kunde göra det med främlingar, varför inte med mina vänner?
Då så, mina unga skådespelare.
Känner ni pirret i tårna?
Det är snart showtime.
Okej, försök använda den energin.
God morgon, allihop.
En stor applåd för våra sjätteklassare
och deras skördefestskådespel!
Vi är bataten!
Potatisen som är både söt och röd.
Vi är potatiskroketterna.
Ganska liten – väldigt spröd.
Min fräna lukt knappt någon tål. Jag är en...
"Jag är en brysselkål."
Just det. Jag är en brysselkål!
Frukta ej! Huvudrätten säger hej.
Ni bytte sida.
Gjorde vi?
Nu blir allt baklänges.
Se dig för!
Ser du Harriet nånstans?
Strunt samma.
Er uppmärksamhet, tack!
Jag vill presentera en djärv saga om kärlek och saknad.
Buller och bång!
Fånerier, falskhet och förlåtelse.
Låt mig presentera "Lökens klagovisa".
Jag är en lök.
En stinkande, hemsk sak som får folk att gråta.
Batater, jag skrev att ni två borde rymma med knäppis-cirkusen.
Sen grävde jag djupare och såg hur modiga ni är som vågar vara er själva.
Jag insåg...
...att den knäppis-cirkus som Pinky och Lila strumpor är del av
är en jag gärna går med i.
Sug på den!
Jag skrev i min bok att
folk bara går hem till Carrie för att äta tårta.
Sen grävde jag djupare.
Folk kanske går dit på grund av tårtan,
men de stannar på grund av Carrie.
Är det sant?
Jag skrev det här om Marion.
Det här är brutalt. Men det var bara det övre lagret som snackade.
Det som fortfarande är surt över att hon inte ville vara vänner längre.
Jag grävde djupare.
Precis som hösten blir till vinter kan vänner bli kalla mot varann.
Men precis som med årstiderna är det normalt.
Det är naturligt, och ingens fel.
Jag skrev nåt om alla.
Rachel är som sina slickepinnar.
Hård utanpå, seg inuti.
Beth Ellen, jag önskar vi vore vänner.
Jag med.
Jag sparade det viktigaste till sist.
Jag var kritisk för att jag var avis på att din pappa tycker att du är så vuxen.
Jag får inte ens ta hand om våra guldfiskar. Men jag förstår varför.
Jag gav dem spagetti en gång. Det slutade illa.
Mina föräldrar vill säkert att jag är mer som du ibland.
Ibland vill jag det med.
Efter det med boken och Ole Gollys flytt känner jag mig äldre och klokare.
Men jag vill ändå ta med min mjukis till skolan,
leka Stad och dricka egg cream hela dagen.
Ni vill att jag växer upp, men jag är bra på att vara 11.
Och när jag äntligen blir vuxen lär ni säga:
"Du var så söt när du var liten." Så jag tror inte vi behöver ha bråttom.
Så Sport...
Jag glömde bort vad jag tänkte säga.
Bravo, brava, bravissima!
Jag älskar mitt jobb.
Från och med nu lovar jag att alltid gräva djupt
och sprida kärlek i världen.
Ta en sida, allihop!
Jag gick med i skoltidningen och skrev en story om Wallace Walker.
Alla trodde han var en dumbom
tills jag insåg att han var en hjälte.
Känslan i magen försvann så småningom.
Men jag saknade fortfarande Ole Golly.
Lyckligtvis kommer hennes viktigaste läxa alltid att vara med mig.
För att bli en bra författare, måste man veta allt.
Och för att veta allt, måste man se allt.
Och för att se allt, måste man vara en spion.
Jag vill bara va' Du vill bara va'
Vi vill bara va'
Jag vill inte va' Du vill inte va'
Vi vill inte att nån Bestämmer över oss
Jag försöker så gott jag kan Att göra gott
Jag ler så snällt
Och försöker säga sanningen
Jag vill bara va' Du vill bara va'
Vi vill bara va'
Jag vill inte va' Du vill inte va'
Vi vill inte att nån Bestämmer över oss
Jag tänker va' Den jag vill va'
Min självständighet
Jag vill bara va' Du vill bara va'
Vi vill bara va'
Nej, jag tänker inte klippa mig
Och jag klär mig som jag vill
Jag gillar när jag får vara mig själv
Jag vill inte va' Du vill inte va'
Vi vill inte att nån Bestämmer över oss
Undertexter: Borgir Ahlström