‫- קפטן פוֹל -‬
‫- טיסות נכנסות -‬
‫- קפטן פוֹל -‬
‫תודה.‬
‫- מר קוץ' -‬
‫היי. אני ג'ונתן פוֹל.‬
‫- נוסע לבד -‬
‫קפטן פוֹל, כן, נעים מאוד.‬
‫אני גונתר. כפתור נחמד.‬
‫אה, הדבר המטופש הזה? כן.‬
‫הדיילת שמה אותו עליי.‬
‫היא אמרה שזה בגלל‬ ‫שנראיתי חסר ביטחון ושאלתי המון שאלות,‬
‫והייתי תלותי כל כך, או משהו כזה.‬
‫בדיחה קלסית בטיסות.‬
‫מגניב. בוא נזוז.‬
‫ואו.‬
‫- מלכת הקריביים -‬
‫לא, קפטן.‬
‫אין צורך שתתאמץ.‬ ‫אני אביא את התיקים שלך לחדר שלך.‬
‫תודה, נהדר.‬
‫אז פשוט איכנס פנימה?‬ ‫-כן.‬
‫טוב. ופשוט אתחיל להיות קפטן, או…‬
‫פשוט תעלה לשם. זה כל מה שאני יודע.‬
‫תודה.‬
‫שלום?‬
‫יש פה מישהו?‬
‫שלום, גברתי. אני…‬
‫יש פה מישהו?‬
‫הפתעה!‬
‫- ברוך הבא -‬
‫הקפטן החדש!‬
‫- ברוך הבא קפטן פוֹל -‬
‫זהו כבוד גדול עבורי לקדם בברכה אדם‬
‫שאני מקווה מאוד‬ ‫שיהפוך לאחד מחבריי וממקורביי הטובים ביותר.‬
‫הוא אדם שכולנו נסמוך עליו‬ ‫שיוביל אותנו בבטחה ברחבי האוקיינוס,‬
‫ורק לו תהיה האחריות הבלעדית‬
‫לכל מטען שהספינה הזאת נושאת.‬
‫בבקשה, בואו נקבל במחיאות כפיים סוערות‬
‫את האחד והיחיד, קפטן ג'ונתן פוֹל.‬
‫תעלה הנה, אחי. קדימה.‬
‫על הבמה? כן. בסדר.‬
‫קבל בבקשה את המפתח לספינה.‬
‫תראו את זה!‬
‫ברוך הבא למשפחה, קפטן.‬ ‫-תודה.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫רק רציתי לנצל את ההזדמנות לספר לכולם‬
‫שגם אני חדש כאן בספינה.‬
‫שמי ניקו, ועבדתי במשך שלוש שנים נפלאות‬
‫במחסן הנטוש בהמבורג.‬
‫ונראה שהרשמתי מישהו בארגון,‬
‫כי קידמו אותי והועברתי לכאן.‬
‫אבל העניין המרכזי כאן הוא הקפטן החדש שלנו.‬
‫ונפתח בטקס חתימת המסמכים.‬
‫כחלק מהכיף שלנו.‬
‫כמובן. בבקשה! החתימה הראשונה שלי.‬
‫וראשי תיבות על כל עמוד, בבקשה.‬
‫זה נהדר, חבר'ה. איזו קבלת פנים.‬
‫כן. תודה, ידידי.‬
‫זה נעשה.‬
‫בסדר. קיבלתי, כן.‬ ‫טוב, חבר'ה, המסמכים חתומים.‬
‫מתחילים.‬
‫היי, קפטן.‬ ‫-היי.‬
‫ממש מגניב שארגנו את המסיבה הזאת לכבודנו.‬
‫כן. איזו קבלת פנים מדהימה.‬
‫כן. שמעתי כל מיני דברים נהדרים עליך.‬
‫הרבה פרטים, וראיתי תמונות,‬ ‫וכבר קראתי את התיק שלך, ו…‬
‫אני יודע עליך כמעט הכול.‬
‫יש תיק עליי?‬
‫תיק? לא.‬
‫אבל הזכרת תיק עליי שכבר קראת אותו?‬
‫כן. או ששמעתי את זה.‬
‫אנשים פשוט מספרים עליך דברים חיוביים.‬
‫ובמקום שאני בא ממנו, קוראים לזה "תיק".‬
‫תיק בעל פה.‬
‫בסדר.‬
‫אז מה הם סיפרו?‬
‫דברים חיוביים.‬
‫שבחים.‬ ‫-אשמח אם תוכל לפרט.‬
‫אני לא רגיל לקבל תגובות חיוביות,‬ ‫אז יהיה נהדר לדעת מה השמועות מספרות.‬
‫טוב, אתה יודע…‬
‫השיער הבלונדיני.‬
‫לא גבוה מדי.‬
‫נעליים.‬
‫דברים כאלה.‬
‫ניקו.‬
‫אז, קפטן פוֹל, אתה מוכן להתמקם?‬
‫כן, בטח. לא ממש קלטתי את שמך?‬
‫השם הוא ליזה. ליזה בארל.‬
‫אני מנהלת הפעילות.‬ ‫בוא איתי. אקח אותך לחדר שלך.‬
‫תסיימו את הכול! קדימה!‬
‫אז, קפטן, מתרגש להיות פה?‬
‫מאוד.‬
‫וקצת לחוץ, למען האמת.‬ ‫-לא, אין צורך שתהיה.‬
‫בספינה הזאת כולם דואגים זה לזה.‬
‫ואו. זה נשמע נהדר.‬
‫אני מצפה לזה.‬
‫כן, אנחנו כמו משפחה.‬
‫מבאס.‬
‫- אין כניסה אף פעם -‬
‫הגישה לכל האזור הזה אסורה‬ ‫בגלל דברים חשמליים.‬
‫אל תטריד את עצמך בזה.‬ ‫-אני אוהב דברים חשמליים.‬
‫חוטים, מתגים, נתיכים ודברים כאלה.‬ ‫הם ממש מגניבים.‬
‫רגע, למה שלקפטן לא תהיה גישה לשם?‬
‫אתה יודע מה מושך אותי?‬ ‫-לא.‬
‫בחורים שלא נכנסים לאזורים‬ ‫שהגישה אליהם אסורה ולא שואלים שאלות.‬
‫זה ממש מרטיב אותי.‬
‫מה?‬
‫כן, בלי להיכנס לעניינים אישיים מדי,‬ ‫פשוט אל תיכנס לשם.‬
‫יש לך דברים חשובים יותר לעשות.‬
‫אז, זה חדר המגורים של הקפטן.‬
‫ואו! זה מדהים. וזה האקווריום שלי?‬
‫כן.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫אז למה שלא תנוח קצת,‬
‫נתראה מחר בבוקר ואז תוכל להתחיל בעבודה.‬
‫איך זה נשמע, קפטן?‬
‫זה נשמע מדהים.‬ ‫כן, בואי נעשה את זה. אנוח ונתראה מחר.‬
‫משוחררת.‬
‫לא. אבל משוחררת.‬
‫- קפטן טאקר – קפטן ריינהולד -‬
‫בוקר טוב, קפטן!‬
‫תצטרף אליי בבקשה כדי שאוכל להראות לך‬ ‫את כל מה שיש לריו להציע.‬
‫זה יהיה נהדר.‬
‫אבל תכננתי להכיר את הספינה‬ ‫לפני שהאורחים יגיעו.‬
‫רוצה להיות מוכן, מבין?‬
‫טוב, זו מסורת לבקר‬ ‫בכל נמל שאתה מגיע אליו כקפטן.‬
‫כן. אבל הייתי בריו אתמול.‬
‫כן, אבל לא היית הקפטן אתמול.‬ ‫עוד לא עלית על הספינה.‬
‫טוב, זה נכון.‬ ‫-קדימה. אתה ממש תיהנה.‬
‫אתה תחזור לספינה‬ ‫שמח יותר ועם זיכרונות רעננים ונעימים.‬
‫בסדר. אני אשמח לזיכרונות נעימים.‬
‫- ברוכים הבאים לריו! -‬
‫ואו, זה מסוק גדול.‬
‫נכון.‬
‫הוא כמו דבורה ענקית. רק שהוא עשוי ממתכת.‬
‫בטח. הבחנה טובה מאוד, קפטן.‬
‫כן. עם כמה חומרים על בסיס נפט.‬
‫כמו פלסטיק ודברים כאלה.‬
‫היי, ידידי. אין לך שעון.‬
‫זה נכון.‬
‫ההורים שלי אומרים שפרקי הידיים שלי‬ ‫רזים מכדי שאוכל לענוד שעון.‬
‫לא. פרקי הידיים שלך מעולים.‬
‫הם כמעט לא מחרידים.‬
‫היי, תמדוד את זה.‬
‫הרצועה מתאימה כמו כפפה.‬
‫ואו. איזה יופי.‬
‫תמיד חלמתי שיהיה לי שעון רולקס אמיתי.‬
‫זה רולקס אמיתי, נכון?‬
‫שמעתי שיש כאלה שמייצרים שעונים מזויפים.‬
‫בלי זיופים, בסדר? אני הדבר האמיתי.‬
‫סליחה, הייתי חייב לשאול ליתר ביטחון.‬
‫תמיד צריך להיזהר. כמה זה?‬
‫אלפיים. המחיר בחנויות לפחות פי שניים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫מחיר מיוחד בשבילך, ידידי הרזה.‬
‫ואו, ידידותי כל כך.‬
‫אני אקח את זה.‬
‫אצטרך לרוקן את החיסכון שלי,‬ ‫אבל אני רואה בכך השקעה.‬
‫ומאה דולר נוספים עבורך‬ ‫תמורת שירות מעולה, ידידי.‬
‫היי!‬
‫שאלוהים יברך אותך.‬
‫תודה, ידידי החלש. נתראה בהמשך!‬
‫ואו. זה היה מזל, הצלחנו לפני שהוא סגר.‬
‫כן, מזל.‬
‫הוא בטח ממהר להגיע הביתה.‬ ‫מן הסתם איש משפחה.‬
‫תראה את זה.‬
‫היי, תן לי את זה, איש לא שרירי.‬
‫הנה, קח אותו.‬
‫כסף! תביא את הכסף!‬
‫לידיעתך, זה היה שעון של 2,000 דולר‬
‫והוא שווה הרבה יותר.‬
‫הוא מזויף. לא יותר מחמישה דולרים.‬
‫למעשה, אתה טועה, אדוני.‬ ‫קניתי אותו עם אחריות בעל פה.‬
‫מזומן. עכשיו!‬ ‫או שאחתוך את הזין שלך לארבעה חלקים.‬
‫לא! לא, תודה, לא.‬
‫ואז יהיו לך ארבעה פינים נפרדים.‬
‫וכולם לא יעבדו כמו שצריך.‬ ‫-אני לא מעוניין.‬
‫הנה. זה כל מה שיש לי.‬
‫רק שתדע, מה שקרה שם נורמלי לגמרי.‬
‫כלומר, זה כמעט משעמם. זה קורה כל הזמן.‬
‫התרחשות נורמלית. רק שתדע.‬
‫משעשע לציין שבריו‬ ‫יש מעל 8,000 מקרי רצח מדי שבוע.‬
‫אומרים שזו כבר לא עבירה שמענישים עליה כאן.‬
‫אתה מאמין?‬
‫אז זה די משעשע.‬
‫משעשע לחשוב על זה.‬
‫כן?‬
‫קפטן, יש משהו שאוכל לעשות‬ ‫כדי שתרגיש טוב יותר?‬
‫להביא לך משקה קל, גלידה?‬
‫תודה, פדרו. עשית מספיק.‬
‫אתה בטח עייף‬ ‫אחרי שהרגת את שלושת האנשים האלה.‬
‫טוב, בכל זאת, אוטובוס הרג אחד מהם.‬
‫אז אפשר להוריד אותו מהמשוואה.‬
‫כן. אני פשוט חושב שאני צריך זמן‬ ‫לעבד את כל מה שקרה.‬
‫אני מקווה שזה בסדר?‬ ‫-בטח.‬
‫אל תשכח שההצהרה הראשונה שלך‬ ‫תהיה מאוחר יותר.‬
‫זה יהיה אדיר.‬ ‫-כן.‬
‫- מידע -‬
‫מרכזייה. איך אפשר לעזור לך?‬
‫היי. אני רוצה לדבר‬ ‫עם מוקד החירום של ברזיל, בבקשה?‬
‫כמובן, תמתין.‬
‫משטרת ריו. איך אוכל לעזור לך?‬
‫היי, שמי ג'ונתן פוֹל,‬
‫והייתי מעורב בתקרית נוראית.‬
‫תמשיך.‬ ‫-כן.‬
‫רצח משולש, ליתר דיוק.‬
‫אני אבדוק את זה.‬
‫אבל אני חייבת להיות כנה איתך,‬
‫רציחות משולשות הן דבר שבשגרה,‬ ‫כך שאנחנו לא ממש מתעדפים את הטיפול בהן.‬
‫במקרים רבים הקורבנות מבקשים זאת בעצמם.‬
‫הם מבקשים שיהרגו אותם?‬
‫כן, על ידי ניסיון לשדוד מישהו,‬ ‫או משהו כזה.‬
‫במקרים כאלה הם הביאו זאת על עצמם.‬
‫זה מה שקרה ברצח שברצונך לדווח עליו, אדוני?‬
‫הם ניסו לשדוד אותי, כן.‬
‫רואה? טוב, בבקשה.‬
‫אבל נבון מצידך שבחרת להתקשר אלינו.‬
‫עכשיו התיק נסגר,‬ ‫וכולנו נוכל להמשיך הלאה בחיינו.‬
‫טוב, אז ככה זה עובד פה?‬
‫כן, אדוני. בדיוק ככה זה עובד פה.‬
‫זו מערכת המשפט בריו על קצה המזלג.‬
‫טוב, הבנתי. תודה, גברתי, נראה לי.‬
‫שלום ולהתראות.‬
‫כל הכבוד על האופן‬ ‫שבו בחרת להציג בפני הקפטן את החיים בריו.‬
‫איזו קבלת פנים.‬
‫מצטער על זה. ברור לי שזה יצא קצת משליטה.‬
‫הרפלקסים והאינסטינקטים השתלטו עליי.‬ ‫מה לעשות?‬
‫אני די בטוח שהוא יתאושש לגמרי‬ ‫תוך שעה או שעתיים.‬
‫אתה באמת חושב ככה?‬
‫כן, אני כבר התגברתי על זה.‬ ‫אז זו לא צריכה להיות בעיה בשבילו.‬
‫היי, קפטן!‬ ‫-אלוהים אדירים. הפחדת אותי.‬
‫סליחה, ידידי.‬
‫הגיע הזמן שתציג את עצמך ותכריז על היעד.‬
‫כן. בסדר.‬
‫היי, אני קפטן פוֹל ואנחנו בדרכנו…‬
‫עם המיקרופון, קפטן.‬
‫כן, כמובן. אחרת אף אחד לא ישמע.‬
‫בדיוק.‬
‫בסדר.‬
‫שלום, נוסעי השיט.‬
‫היי. אני ג'ונתן פוֹל.‬ ‫אני ה… אני קפטן פוֹל.‬
‫אני בן 29…‬
‫אנחנו יוצאים מריו לשיט באוקיינוס האטלנטי,‬
‫כאשר קייפטאון היא היעד הבא שלנו.‬
‫תבלו, תתרווחו ותיהנו.‬
‫כדאי שתנוח קצת, קפטן. ננסה שוב מחר.‬
‫כן, קצת מנוחה תוכל לעזור.‬
‫בהחלט.‬
‫- מלכת הקריביים -‬
‫שאני אמות.‬
‫הוא פקעת עצבים.‬
‫כמה אפשר לחיות בעבר?‬ ‫הגיע הזמן להמשיך הלאה, לא?‬
‫לא חשבתי שהוא יהיה שברירי כל כך.‬
‫אולי אנחנו אלה שהפכו לחסרי רגישות‬ ‫אחרי כל כך הרבה אלימות לאורך שנים.‬
‫אולי זו בסך הכול תגובה אנושית רגילה‬
‫אחרי שעדים מקרוב לרצח משולש אכזרי כל כך.‬
‫לעזאזל. זה הוא.‬
‫מר רודן, שלום. מדוע זכינו לכבוד הזה?‬
‫ליזה! פדרו! ניקו!‬
‫בדיוק אלה שרציתי לדבר איתם.‬
‫שלום, אדון רודן.‬
‫כבוד הוא לי, אדוני.‬ ‫ותודה על הקידום, דרך אגב.‬
‫אוכל לרשום אותך כממליץ בקורות החיים שלי?‬ ‫זה יעזור מאוד, הרי זה קרש קפיצה…‬
‫שמעתי שהקפטן החדש שלנו לא מרגיש טוב כל כך.‬
‫מי סיפר לך את זה?‬ ‫-שמועות רצות מהר, יקירתי.‬
‫הוא יהיה בסדר. אני מבטיח לך, אדוני.‬
‫יופי! טוב לדעת.‬
‫כי אני לא יכול להרשות לעצמי עוד קפטן כושל.‬
‫כמובן.‬
‫אם העניינים לא יסתדרו איתו,‬ ‫יחולו שינויים בצוות.‬
‫מישהו יצטרך לסיים את תפקידו.‬
‫לא יהיה צורך בכך, אדוני.‬ ‫לא הייתי טורחת אפילו…‬
‫הלו?‬
‫זין על זה.‬
‫כן. זין גם עליי, ישר בפרצוף! ובבטן.‬
‫מה?‬ ‫-טוב, כולנו יודעים מי אשם בכך.‬
‫פדרו, או…‬
‫כן. אבל בואו נקווה שאצליח להציל אותך, טוב?‬
‫ממש קיוויתי שזה לא יידרש בשלב מוקדם כל כך.‬
‫היי, גברת בארל.‬
‫היי, קפטן. הבאתי לך מדים חדשים.‬
‫תודה.‬
‫אני מבינה שהייתה לך חוויה לא נעימה בריו.‬
‫כן, למעשה, היא הייתה מאוד לא נעימה.‬ ‫נוראית. כמו סיוט.‬
‫אתה יודע, במקצוע הזה‬ ‫צריך לכבד את הפערים התרבותיים.‬
‫לא כולם דומים לנו.‬ ‫-אני מניח.‬
‫אז מה שראית איננו טוב יותר או רע יותר‬ ‫ממה שאנחנו רגילים אליו.‬
‫זה פשוט שונה.‬
‫רצח משולש זה דבר שונה. אין ספק.‬
‫מה את עושה?‬
‫אנחנו צריכים להסיר ממך את המדים.‬ ‫יש עליהם כתמי דם.‬
‫אה, כן.‬
‫סליחה על ה… נוקשות. אני…‬
‫לא יודע, זו כנראה תגובה פיזית לנסיבות, או…‬
‫אני לא נוהג לקבל…‬
‫זקפה כשנשים מפשיטות אותי. אני מתנצל.‬
‫זה בסדר גמור.‬
‫תן לי לעזור לך ללבוש את המכנסיים הנקיות.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני חושב שהפין שלי פלט.‬
‫ואו, אני ממש מצטער, גברתי.‬
‫לא, אל תדאג. דברים כאלה יכולים לקרות.‬
‫אולי אתה נמשך אליי קצת.‬
‫נכון?‬
‫אני חייב להודות שיש קצת משיכה פיזית.‬
‫בהחלט. כן.‬
‫באמת? רק קצת?‬
‫זו משיכה חזקה מאוד. הייתי אומר.‬
‫אולי זה הדדי. מי יודע?‬ ‫-באמת?‬
‫אם תהיה קצת יותר גבר, אולי תצליח לגלות.‬
‫להיות גבר?‬
‫כן, תתאפס על עצמך.‬
‫תלבש את המדים החדשים שלך‬ ‫ותהיה הקפטן של הספינה‬
‫שכולנו צריכים שתהיה.‬
‫בטח, אני יכול לעשות את זה. בהחלט.‬
‫חכי ותראי. את רוצה קפטן?‬
‫הנה, יש פה… כזה.‬
‫יופי.‬
‫נתראה, קפטן.‬
‫כן! עוד נתראה, גברת בארל.‬
‫ואו!‬
‫אתה תקוותנו היחידה, פנגו.‬
‫תציל את עצמך ותספר עלינו לעולם.‬
‫תחשוף את המפלצות האלה.‬
‫לא הייתי רוצה‬ ‫לעזוב את דג הברזל הענק הזה בלי בני עמי.‬
‫אתה חייב.‬
‫רק תזכור שאתה מהיר כמו סמור, אך חלש.‬
‫אם יתפסו אותך, זה נגמר.‬ ‫במקרה כזה תיאלץ להיכנע.‬
‫לא יתפסו אותי לעולם.‬
‫יופי. תגיע לאחד מדגי הברזל הקטנים שראינו.‬
‫תוריד אותו למים ותימלט.‬
‫תודה שבטחת בי מספיק להענקת הכבוד הזה.‬ ‫לא אאכזב אותך.‬
‫בהצלחה. עתיד עמנו מונח בידיך.‬
‫בוקר נפלא לך! ולך.‬
‫היי, קטנצ'יק.‬
‫אתה לא יכול לעזוב את הספינה.‬ ‫ההורים שלך יתגעגעו אליך.‬
‫עזוב אותי, יצור!‬
‫השיט משעמם אותך כל כך?‬
‫בוא ננסה למצוא את ההורים שלך.‬
‫ואז אומרים, "לבריאות".‬ ‫אבל אתה צעיר מכדי להבין.‬
‫אני לא אבוא אליך בטענות, פרחח קטן!‬
‫היי, קפטן! הנה אתה. נראה שברח לנו…‬
‫ילד? כן, אני יודע איך ילד נראה, פדרו.‬
‫הייתי ילד בשלב מסוים.‬
‫אם אתה יכול להאמין.‬
‫מעולם לא ראיתי ילד עם כל כך הרבה קעקועים.‬
‫זה מקסים.‬ ‫-כן, מקסים מאוד.‬
‫אבל הוריו מודאגים מאוד,‬ ‫אז אני אחזיר להם אותו.‬
‫רגע, אל תזוז, פדרו.‬
‫מה?‬ ‫-לא כל כך מהר.‬
‫הוא לא הולך לשום מקום.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה מצער.‬
‫לא לפני שנצטלם!‬
‫כל ילד חולם להצטלם עם קפטן של ספינה.‬
‫כן. אני רוצה לשמר‬ ‫את כל הרגעים החשובים במסע שלי.‬
‫בוא הנה!‬
‫חיוך גדול!‬
‫- אני עם הקפטן! -‬
‫אתה אמור לחייך. לא נורא.‬
‫תוודא שהילד יקבל את התמונה.‬ ‫-כמובן.‬
‫ואו, זו תמונה נהדרת.‬
‫כן. בהחלט, קפטן.‬ ‫-כן.‬
‫חבל שהוא לא השתדל יותר, אבל תראו אותי,‬
‫אני נראה כמו קפטן גברי אמיתי.‬
‫אני אטפל בך אחר כך.‬
‫- מלכת הקריביים -‬
‫תרגום כתוביות: לאה שרמן-קיש‬