Let seks grader på din styrbordsmotor.
Modtaget.
Det ser godt ud. 244 over bunden her.
Muy bien.
TOLD BUREAUET I FRANKRIG
Sluk motorerne, og gør klar til at dokke.
Godt gået, gutter. Slut.
Flot, kaptajn.
Ja. Jeg begynder at få styr på det. Ikke for at prale eller noget.
Jeg får besætningen til at male og reparere.
Det går hurtigt. Tre dage maks.
Godt! Sikket hold vi er.
Et velsmurt maskineri.
Hav en god ferie!
Hej, kaptajn.
Et vildt gæt. Du er en blomsterpige, ikke?
Jo, blomsterne er flotte.
Der er farver og det hele. Så smukke.
Jeg vidste det.
-Er du klar? -Ja.
Det er fedt, at du vil møde min familie. Det er lidt overraskende.
Jeg ville bare gerne på et lille eventyr med dig.
Og jeg har en personlig ting at se til i Monaco på vejen.
Så det er vel "to fluer med et smæk".
Godt, det er så fint.
Men Monaco er ikke på vejen.
Det er ikke en omvej, og det tager ikke lang tid,
men det er vores lille hemmelighed, at vi tager tilbage. Okay?
Du kan holde på en hemmelighed, ikke?
Naturligvis. Min mund er lukket med syv segl.
Sikken udsigt.
Wow, udsigter er seje.
Jeg skifter til noget behageligt.
Ja, fint. Også mig.
Jeg skal løbe et lille ærinde.
Jeg kommer selvfølgelig med dig.
Nej, det er personligt.
Perfekt. Jeg vil gerne lave personlige ting med dig.
Okay, hør her, Jonathan.
Hvis det her skal gå, kan vi ikke sidde på hinanden.
Vi bør give hinanden plads.
Ja. At give hinanden plads i et forhold er så sundt.
Det har jeg læst. Det er en begynderfejl. Undskyld.
Nej. Fint. Jeg er straks tilbage. Vi ses.
Okay. Ja. Vi ses. Fedt. Meget sejt.
Liza. Liza!
Gæt, hvem der er i nyhederne. Det er den oligark. Nogen dræbte ham!
-Virkelig? -Ja.
Det ser forfærdeligt ud.
Nogen pressede en meget farlig radioaktiv ting op i hans endetarm.
Så vi får nok ikke flere festinvitationer.
Sikkert ikke.
Hvorfor gør folk sådan noget?
Det ved jeg ikke, Jonathan.
Måske er han en sladrehank. Stikkere bliver stukket, du ved.
Nej, det vidste jeg ikke.
Det er nok os.
Ja. Du har nok ret.
Er der noget galt? Du virker lidt stresset.
Jeg ved ikke, hvad jeg kan forvente derhjemme.
Mine forældre virker stolte af mig nu, men man ved aldrig med dem.
-Nej? -Nej.
Der har været så meget manipulation i opvæksten,
så man ved aldrig. Det er ikke til at spå om.
De holder en på stikkerne, så det er godt.
Okay.
Se. Det er vel bare den normale skræk, man har, før man møder sin familie.
Det virker ikke helt normalt.
Det er det. Det er bare den måde, naturen spiller på.
Jeger ikke med, Jonathan.
I hønsegården er der altid én kylling,
de andre høns rotter sig sammen mod og hakker på hele tiden.
Det kan være, fordi det er den mindste eller svageste eller bare uheld.
Men i min familie, eller hønsegård, har det har altid været mig.
Hvor frygteligt.
Nej. Det har kun været mundtligt. Så det har ikke gjort ondt udvendigt.
Så ydersiden er alt helt fin. Så det er godt.
-Er det? -Ja. Ja, det er det.
Det er helt fint. Ja…
Jeg har strenge ordrer om altid at ringe på.
"Kun bumser braser ind i et hus."
Selv dit eget hus?
Ja, især ens eget, siger mor og far altid.
Jonathan. Min kære. Det er dejligt at se dig.
Hvordan går det, Consuela? Jeg har savnet dig så meget.
Og jeg har savnet dig, Johnny.
Hvem er den smukke dame?
Jeg hedder Liza. Jonatans kollega og kæreste.
I er så søde sammen.
Tak.
Er mine forældre hjemme?
Ja, kom ind. De er i haven.
Mr. og mrs. Fall, Jonathan er hjemme!
Jonathan, min lille dreng.
Godt at have dig hjemme i den uniform.
-Vi er begyndt at kramme, ikke? -Jo.
Kom her og kram din mor.
Et varmt, normalt kram.
-Det føles godt. -Så er det nok. Kom her.
Det føles godt. Ja. Så naturligt.
Jamen dog. Er det ikke mr. Rygstikker,
der ikke hjælper sin bror med at få job.
-Hvad? -Hvorfor opvise den uniformen foran mig?
Jeg er så trist, efter de fyrede mig.
Jeg er ked af, at du mistede dit job, men jeg er ikke respektløs med uniform.
Javel, mand. Det gør ondt. Du sårede mig med dine handlinger.
Ingen skam. Ingen klasse. Det er altid mig, mig, mig…
-Hold kæft, Tanner! -Klap i!
Hvem er det? Kan vi hjælpe dig? Er du faret vild?
Det er Liza. Min kæreste.
Godt at møde dig, Liza.
I lige måde.
Men hvad mener du? Du sagde "kæreste".
Men det er nok meget, meget forkert.
Nej, Liza er min gode kollega og kæreste.
Nå, hun er en ven fra arbejdet.
-Jeg er med. -Ja.
En kvindelig ven.
Det kan man godt sige, men vi dater også.
Kom nu. Det er en forfærdelig løgn, og du ved det.
Hun er jo en sexbombe.
Så knaldbar.
Hun gad ikke date dig eller lade dig røre hende,
ikke i en million år.
Han lyver ikke, Tanner.
Jonathan er bare forvirret over udtrykket "kæreste",
fordi han aldrig har været tæt på at have en.
Ikke sandt, Jonathan? Du blander "veninde" sammen med "kæreste".
Ja, det er rigtigt, ikke, Jonathan?
Skidt. Folk blander ord sammen hele tiden.
-Ja da. -Han er en idiot.
Øjeblik. Lad mig forstå det ret.
Det er ligesom i Pretty Woman, ikke?
-Er du escort? -Nej.
For dælen altså, Tanner. Undskyld, jeg bander.
Jeg har sagt det hundrede gange nu. Liza er min kæreste.
Hvorfor er det så svært at fatte?
-Selvfølgelig, skat. Vi forstår det. -Ja.
-Vi er med. -Ja.
Vi er hippe.
Vi ved, dating-scenen er helt anderledes, end da vi var unge.
Ja. Nu handler det kun om apps og at sende penis-pics
og bytte telefonkort for sex bag indkøbscentret.
-Ikke rigtigt, tror jeg. -Jo.
Gud ved, din far har været igennem en fase ligesom den, du oplever lige nu.
Kan du huske, da du "reddede" den prostituerede, Blake?
-Åh? Kan du huske det? -Ja.
Det var ubetaleligt.
Ja. Det kostede en formue. Og så foretrak hun sit gamle liv.
Hun trækker stadig under motorvejsbroen.
Jeg kører forbi af og til og tænker på, hvad der kunne være sket.
Men når jeg ser tilbage på det, var det, vi havde, dødsdømt fra starten.
Det var en fejl at stole på alfonsen.
Så fræk. Selvfølgelig var de forelskede.
Jeg prøvede at gøre det godt igen.
Men det var en smuk romance, der blev ødelagt.
Jeg var helt knust, og jeg er stadig ret gal over det.
-Det er hjerteskærende. -Nu ævler du, Blake.
Men pointen er god nok. Som far, så søn.
Okay, lad mig stoppe jer lige der.
Jeg er ikke en prostitueret, som Jonathan vil redde.
-Nej da! Det var ikke sådan ment. -Nej.
Jeg passer bare på min søn! Men brændt barn skyr ilden.
Jeg er officer på Caribbean Queen, og jeg er meget forelsket i jeres søn.
Han er den sødeste fyr, jeg har mødt.
AI? Det er AI, ikke? Det må det være.
Du er ikke ægte. Du er ligesom en avanceret RealDoll,
fordi, ærligt talt… Må jeg sige det?
Jonathan er uelskelig, og det ved alle.
Hold op, Tanner! Det ved alle ikke. Smut nu!
-Gå ud i din hytte! -Gå!
-Gå så! -Smut nu! Gå!
Lyt til din mor. Afgang!
Tak, Consuela. Det ser fantastisk forfriskende ud.
Skål!
Din far og jeg er så stolte af dig.
Faktisk er vi så stolte, at vi giver frokost i Captain's Club.
-Virkelig? Men vi har lige spist frokost. -Hæng dig nu ikke i detaljerne.
Okay! Det lyder godt. Er du frisk på det, Liza?
Jeg pakker ud og slapper af her. I kan bare more jer.
Jeg har ikke brug for den plads, du talte om
eller noget, snarere omvendt.
Nej. Gå du bare.
Vis Jonathans herlige kvindelige ven til gæsteværelset.
Jeg vasker mig lige lidt og skifter tøj.
-Nej. -Nej.
Behold uniformen på. Har du ID?
Ja.
Godt. Husk også at tage det med.
Hvis du har en stemplet arbejdskontrakt, skal du også tage den med.
Godt tænkt, skat.
Wow, det er så dejligt. En rigtig familietur. Det er første gang.
Vær ikke dum, Jonathan, skat.
Vi har været på mange familieture.
Grand Canyon, Aspen, Hawaii, Costa Rica,
Indien, Thailand. Tja, over det hele.
Med Tanner, ikke mig. Kun jer tre.
Kan du ikke huske, at vi ikke havde plads til jer begge i bilen med bagage osv.
Men I fløj til alle de steder.
Ja. Men har du hørt om familier, der går til lufthavnen?
Nej. Men det er min første familietur. Det var min pointe.
-Og det er ikke en pointe. -Nej.
Fordi du altid var med os i ånden.
Det er det vigtigste. Det er tanken, der tæller.
Ja.
Du skræmte mig. Kan jeg hjælpe dig?
Måske.
Gud. Du er sådan en klassisk skønhed.
Med dit udseende kunne du nemt være med i et pornoblad.
Okay.
Private magazine. Du kunne være en Private pige.
Tak, tror jeg nok. Hvad vil du?
Jeg kunne ikke holde mig væk. Du er som en magnet for min snabel.
Din snabel?
Jeg kalder min penis "snabel", fordi elefanter har snabler.
Så det er en analogi eller en metafor.
Okay. Så din pik har form som en elefants snabel?
Kan du gribe grene og samle peanuts op med den?
Godt for dig.
Nej. Det kan jeg ikke. Jeg mener størrelsen.
Mon dog? Der er nok ikke en 2 m-lang penis der.
Det gad du nok godt se.
-Du burde ikke være heroppe. -Nej, men lad mig sige det rent ud.
Du ligner en tøs, der kan tåle det.
-Okay. -Misforstå mig nu ikke.
Jonathan er en sød fyr, og jeg ønsker ham alt godt. Seriøst.
Men?
Men du bør droppe ham med det samme, så vi kan være sammen.
Riv plasteret af, og smid ham ud.
-Og hvorfor? -Se på mig, skat.
Jeg hader at sige det selv, men jeg er pisseflot.
Og jeg har så meget mere at tilbyde dig, end han har.
Så meget mere.
Har du? Hvad, Tanner?
Okay, til at starte med har jeg en pik, der er nord for gennemsnittet.
Over gennemsnittet?
Ja, sikkert, med den rigtige måleteknik, og den er også meget glat og smuk.
Den er flot. En flot satan. Du vil elske den.
Okay.
Hvad jeg gerne vil,
før Jonathan kommer hjem, er at give dig en smagsprøve af…
Godt, du er vågen.
Du skal vide, at jeg lige fik en sms fra Jonathan.
Han er tilbage om cirka to timer.
Det giver mig tid nok til at partere dig og pakke dine lemmer ned i den kuffert
og stadig have tid til et bad. Ikke?
Ved du, at den borekrone
kan bore gennem din øjenhule og ind i isselappen?
Helt bagerst i din hjerne.
Men da du måske har værdi for Jonathan, giver jeg dig et valg.
Der er måske en udvej for dig, Tanner.
KUN ADGANG FOR KAPTAJNER OG DERES FAMILIER
KUN FOR KAPTAJNER OG DERES FAMILIER
KAPTAJN-ID
FAMILIEN FALL OFFICIELLE MEDLEMMER
Jeg hader at spørge, men tog I mig kun med for at få det medlemskab tilbage?
Vær ikke fjollet.
Vi ville aldrig udnytte dig til at få medlemskab og status.
-Nej? -Det medlemskab betyder intet.
Og føles det ikke godt endelig at være til nytte for din familie?
Efter alle disse år?
Jo, det gør det vel.
God dreng.
Jonathan!
Ups! Hej, Tanner.
Godt at se dig, Jonathan. Morede I jer?
Ja, det gjorde vi.
Ret stive folk. Det er ikke mig, men så sejt, at du er tilbage.
Ved du, hvad jeg synes, vi skal? Hygge i haven.
Bare have lidt kvalitetstid sammen og kaste med frisbee eller noget.
-Har du taget stoffer igen? -Nej.
Hvor er røvhuls-manererne så?
Det var bare skuespil. Jeg spillede bare en rolle, fjollerik.
I alle de år? Det kalder jeg dedikation.
Ja. Vi skrider fra dinosaurerne og løber om kap til haven.
Vi bruger mine Nerf-geværer. De er spritnye.
-Eller vi kan gøre, hvad du vil. -Ja!
-Taget, du er den! -Okay.
Du er så hurtig!
Du føler dig da hjemme, hvad?
Der er ingen billeder af Jonathan her. Hvorfor ikke?
Det er, fordi han er vores dyrebare hemmelighed.
Er det rigtigt?
Der er en naturlig forklaring.
Det er lidt svært for mig, men Jonathan er født for tidligt.
Født alt for tidligt.
Ja, lægen sagde, rygning og drikkeri forårsagede det, men jeg ved ikke.
Det så ud, som om en gammel skildpadde uden skal havde levet i min livmoder
og endelig kom ud for at se dagslys for første gang.
-Han var afskyelig. -Afskyelig.
Som en baby-Yoda, der ikke var kær.
Åh gud.
-Jeg er så glad for, at han overlevede. -Pyha.
Hvor tidligt, om jeg må spørge?
Næsten to uger. Otte dage helt nøjagtigt.
Det er vist ikke for tidligt.
Jo, det er. Det skræmte os sådan.
I tilfælde af at han ikke klarede sig, ville vi ikke knytte os for meget til ham.
For at skåne os for mulig sorg.
Vi fik Consuela til at amme ham osv. for at svække båndet mellem mor og søn.
Wow, det er forfærdeligt.
Ja, bestemt.
Ja. Det var hårdt. For at gøre en lang historie kort
lagde vi alle vores æg i én kurv og gik all-in med Tanner.
Vi hældte alle vores følelser ud på ham. Ikke, skat?
-Jo. -Ja, det gjorde vi.
Tanner, klar?
Det var det bedste "søm", jeg nogensinde har set.
Det plaskede knap nok.
Tak! Jeg har arbejdet meget på det gennem årene.
-Det kunne jeg se. -Jonathan. Kommer du snart i seng?
Ja. Bare et par spring til, hvis det er okay.
-Ja, ja. Vi ses ovenpå. -Ja!
Vent! Du skal se Jonathan lave "sømmet". Det er episk.
Det er faktisk ret godt.
-Okay. -Så er det nu.
Så du det? Det var fedt.
Ja, godt "søm".
Tanner, du er så tørstig i aften.
Jeg kom tæt på Tanner i dag.
Han viste, at folk kan ændre sig i en fart
fra at være en bølle om morgenen og hele sit liv faktisk
til den fineste fyr om eftermiddagen.
Ja, det var ret fantastisk at se.
Ikke for at sige noget negativt om din familie eller noget,
men dine forældre er ret frygtelige mennesker.
Måske. Måske lidt, men de mener det så godt.
Nej, de gør ej. De er onde.
De er røvhuller helt ind i sjælen. Du fortjener meget mere.
Selvom vi ikke har kendt hinanden længe,
føler jeg, at du, Pedro og Nico og de andre
er min rigtige familie på en måde.
Det er sådan, en familie bør være.
Ja, det er så sandt.
Ingen hemmeligheder, ingen løgne og total respekt.
Jeg stoler 100 % på jer.
Det er godt at høre.
To sekunder.
Hallo, Liza, I skal komme tilbage.
Tyrant besluttede at afkorte alles ferie. Beklager.
Der er dårlig forbindelse. Lad mig gå udenfor.
Måske er forbindelsen bedre.
PEDRO INTET SIGNAL
Pedro. Hvad sagde du?
Tid til at komme tilbage. Beklager.
Undskyld. Hvad? Jeg har svært ved at høre dig.
Jeg sagde, I skal vende tilbage.
Jeg slår højttaleren til og går tættere på satellitterne. Det kan hjælpe.
Hallo? Okay, prøv nu.
-Kan du høre mig nu? -Ja. Klokkerent.
-Godt. Hvordan har marionet-kaptajnen det? -Godt. Ja. Fint.
Jeg tænker hele tiden på, at det er utroligt,
at vi som kriminelt kartel kan slippe afsted med så meget pga. ham.
-Det må du nok sige. -Det vil jeg. Faktisk.
-Jeg er nødt til at sige det her. -Nu?
Ja. Nu. Jeg tager den fra starten.
Missionen, efter han gik om bord i Brasilien, hjemsøger mig.
Da Jonathan og jeg gik gennem den gyde…
Sådan har jeg det med den kriminelle operation, vi er med i.
Det kan du citere mig for.
-Okay. -Men ikke til mr. Tyrant.
Den onde hjerne bag alt det her.
Nå, men du og Fall skal komme tilbage så hurtigt som muligt.
Modtaget.
Hej!
Hvem var det, der ringede så sent?
Ingen. Bare telefonfis.
Talte du i 20 minutter med en, der laver fis?
Ja, det gjorde jeg.
Okay. telefonfis er det værste.
Unødvendig brug af telekommunikation.
Det var ikke, hvad Alexander Graham Bell ønskede.
Det var ikke, det han knoklede for.
Nej, sikkert ikke.
Nå, men…
Jeg ville sige noget, før jeg falder i søvn.
Okay?
Jeg ville bare sige tak for i dag og for at være en god ven
og kæreste og alt det. Det betyder meget for mig.
Jonathan, du er en god fyr. Det håber jeg, du ved.
Uanset hvad der sker fremover, håber jeg, du ved, at jeg virkelig godt kan lide dig.
Men vi skal afsted.
-Nu? -Ja.
Jeg kan ikke holde ud at være her.
Kom. Lad os få dig hjem til din rigtige familie.
Tekster af: Pernille G. Levine