“1. travnja 1991. naš tim Ulricha Wessela
ustrijelio predsjednika Treuhanda u Berlinu, Detleva Karstena Rohweddera.
Rohwedder je bio na ključnim položajima u politici i industriji 20 godina.
Postavljen je za guvernera Bonna u Istočnom Berlinu
trebao je okruniti njegovu karijeru.
Od svoje aneksije,
bivši DDR postao je de facto kolonija Zapadne Njemačke.
Gospodarstvo bivšeg DDR-a se sustavno razgrađuje.
Tako da kapitalizam ima slobodne ruke da obnovi zemlju,
prema svojim zahtjevima, ignorirajući potrebe raseljenih ljudi.
Vlada Zapadne Njemačke izabrala je Rohweddera da provede ovaj plan.
I odabrali su pravog čovjeka, s njegovom brutalnošću i arogancijom.
'Četrdeset godina socijalizma na tlu bivšeg DDR-a
prouzročio više štete nego Drugi svjetski rat,'
jednom je primijetio.
Ovo od čovjeka koji samo sudi svijetu
u smislu profita i produktivnosti, a kojima se ljudski životi ne računaju.
Postupci Treuhanda nanijeli su ljudima više štete nego samo gubitak posla.
Ne samo da je materijalno oštetio milijune nezaposlenih,
osiromašio je njihova srca i umove."
Ako Treuhand postigne svoje...
“Za većinu poniženih i uvrijeđenih ljudi
ovaj razvoj događaja predstavlja uništenje njihovog načina života.
Oni moraju biti ograničeni na predgrađa,
koji su osmišljeni da izoliraju ljude jedne od drugih."
“U isto vrijeme otvoreno izbija seksističko ponašanje prema ženama.
Žene su prve koje se otpuštaju kada se zatvaraju tvrtke bivšeg DDR-a.
Nestaju ustanove za dnevni boravak.
A žene gube pravo izbora koliko će imati djece, ako ih uopće imaju.
Za nas u Zapadnoj Njemačkoj to nije ništa novo.
Naš napad vidimo na jednog arhitekta ove nove velike Njemačke
kao napad koji cilja na izvor ovog reakcionarnog razvoja."
Zašto se osjećam tako ušljivo?
Tako ušljivo
Zašto se osjećamo tako ušljivo?
Tako ušljivo
“Oni koji se ne bore umiru malo po malo.
Sloboda se može steći samo borbom za oslobođenje.
frakcija Crvene armije,
Sastav Ulricha Wessela."
Po mom mišljenju, ovo je priznanje najbolje što je RAF ikada napisao.
Ima svega.
NJEMAČKA
NETFLIX ORIGINALNA DOKUMENTARNA SERIJA
Njemački Reich…
Nitko nema namjeru graditi zid.
Zapadna i Istočna Njemačka - podijeljena nacija.
Jedinstvo i pravda i sloboda...
Frakcija Crvene armije
Suludi napadi barbarskih terorista
Domovina
Uzdignut iz ruševina
Srušite ovaj zid!
Otadžbina naša, ujedinjena.
Cvjetaj, njemačka domovino
KAPITALISTA
Dr. Detlev Rohwedder, sin knjižara,
studirao pravo i ekonomiju.
Godine 1979. postao je član uprave Hoesch AG u Dortmundu,
čiji je predsjednik od 1980.
Danas, g. Rohwedder, imate reputaciju
kao tvrd i odlučan menadžer.
Je li vas profesija promijenila kao osobu?
Nikad nisam sumnjao da je to RAF.
Da oni snose političku odgovornost
i krivi su za počinjenje ubojstva.
To mi je bilo jasno.
Teroristi su navodno ubili šefa berlinskog Treuhanda.\
Frakcija Crvene armije preuzima odgovornost.
Ovo je jedno od uobičajenih pisama...
frakcija Crvene armije izdaje nakon svojih napada.
Mi, u Federalnom uredu kriminalističke policije,
morao analizirati njegovu autentičnost.
Za to smo imali nekoliko opcija.
RAF je imao vlastitu tiskaru.
Objavili pisma sa crvenom zvijezdom, mitraljezom i "RAF-om"
koristeći takozvani duboki tisak.
Jednom je naš tim forenzičara uspio usporediti ove otiske
pod elektronskim mikroskopom,
mogli bismo potvrditi da dolaze s iste tiskarske ploče.
Tada smo znali da je original RAF-a.
Što je u ovom pismu priznanja?
To je kratka samooptužujuća poruka
napisano tipičnim političkim brbljarijama RAF-a.
„U borbi protiv reakcionarnih planova
Velike Njemačke i Zapadne Europe
da potiskuju i iskorištavaju ovdašnje ljude."
I tako dalje.
U pismu na pet stranica, Rohwedder je optužen
biti kapitalistički strateg i brutalni restrukturator poduzeća.
To je pamflet pun čudnih, pseudorevolucionarnih poštapalica.
U međuvremenu je kriminalna muževnost ovih ljudi porasla.
Gotovo da ne ostavljaju upotrebljive tragove ili tragove.
Frakcija Crvene armije nije bila Crvena armija.
Bilo je…
Ako pogledate čitavih dvadeset i osam godina postojanja,
to je u najboljem slučaju bila frakcija
relativno male grupe ljudi.
Postoje ljudi koji razlikuju nekoliko generacija RAF-a.
U biti, postojao je stalni priljev pridošlica
asimilirani u RAF.
Živjeli su kao ribe u vodi.
Bili su urbani gerilci.
Živjeli su pod zemljom.
Ali ova grupa je bila dovoljno odvažna da napadne
Politička klasa Zapadne Njemačke...
i poslovne elite
i vodeće osobe u zemlji.
Ova odvažnost bila je bez presedana u povijesnim razmjerima.
Političko bombardiranje u Zapadnoj Njemačkoj.
Novi oblik političkog obračuna
prestrašio je milijune Nijemaca posljednjih tjedana.
Dosje o terorizmu teško može izgledati strašnije.
Federalni tužitelj Buback
ubijen je u Karlsruheu nasred ulice.
Jürgen Pronto, vodeći njemački bankar,
umro od posljedica pokušaja atentata.
U slučaju otmice Schleyera,
sve više dokaza upućuje na to da predsjednik Udruge poslodavaca
ubili su ga teroristi.
Upozoravali smo ih.
Predvidjeli smo tko će biti sljedeća žrtva.
Ali u isto vrijeme,
Vidio sam da se njemačke operativne sigurnosne snage nisu mogle suprotstaviti
ovi predvidljivi napadi RAF-a.
FRAKCIJA CRVENE ARMIJE, 2. GENERACIJA LUTZ TAUFER
Rohwedder je uvijek bio jedan od onih "stolnih ubojica"
koji se rutinski ne bi zaustavljao ni pred čim
kad se radilo o planiranju bijede i očaja
za milijune ljudi, u interesu moći i profita.
U 80-ima se Rohwedder proslavio
kao brutalni korporativni rekonstrukcionist.
Prestanite pričati o "našim" gubicima!
G. Rohwedder, mislite li da vas radna snaga voli?
Ne, ne mislim tako.
Također ne mislim da je to ono što je šef tvrtke
treba težiti ili očekivati.
Mora postojati specifičan... kako da to kažem...
ne ideja neprijatelja, već osobe koja je jasno odgovorna
na koga frustracija, egzistencijalne brige,
iznevjerena očekivanja, niske plaće,
strah od nezaposlenosti i slično
može se istovariti.
On ukida radna mjesta
bez stvaranja novih prilika za nas!
Ovo je skandal u gradu
koja već ima stopu nezaposlenosti od 18% i raste!
U roku od samo nekoliko godina,
otpustio je više od dvije trećine Hoeschove radne snage
i bankrotiranu grupu doveo natrag do novih profita.
Za to je 1983. godine proglašen menadžerom godine.
Njegovo imenovanje za guvernera Bonna u Istočnom Berlinu
bila je kruna njegove karijere.
Je li vas iskustvo u Dortmundu pripremilo za Berlin?
Apsolutno da.
Vjerujem da je ovo iskustvo razlog zašto mi je ponuđen posao
i zašto se vjeruje mojim sposobnostima,
jer će u novim saveznim državama biti mnogo sukoba.
I vjerujem da će ti trebati netko tko se ne boji
stajati pred radnicima i razgovarati s njima.
Da ti ponovim ovo:
Suočavamo se sa situacijom koja se dramatično pogoršala.
Gospodo, ja nisam dirigent
kome je svejedno u kojem smjeru ide vlak.
Je li moguće,
da ti je lakše pustiti ljude
jer kao predsjednik ne poznajete radnike osobno?
Da naravno.
Kad biste svakog od njih osobno poznavali,
bili biste zaokupljeni sudbinom svakog pojedinca.
To bi otežalo donošenje odluka.
Ali kada je egzistencija tvrtke u pitanju, moraju se učiniti određene stvari.
U slučaju Rohwedder, vjerujem da je to gotovo 100% sigurno
da je takozvana treća generacija RAF-a bila uključena i odgovorna.
Ubojice upravitelja Treuhanda Detleva Rohweddera
nestao u zraku.
Na mjestu zločina u Düsseldorfu nisu pronađeni korisni dokazi.
Istrage su zapele.
Ministar pravosuđa Kinkel vratio se s odmora u Švicarskoj.
Njegova izjava dan nakon ubojstva bila je poput zakletve.
Procjenjujemo da jezgra grupe ima oko 15 članova.
Ali iskreno, ne znamo tko su ti ljudi.
To je jednostavno zbog male veličine grupe,
i za razliku od prošlosti, nisu ostavili nikakve tragove.
To je istina.
Otkako je Hessenov ministar financija Karry ubijen prije deset godina,
i MTU Manager Zimmermann u blizini Münchena četiri godine kasnije,
nije bilo dodatnih tragova.
Slučaj izvršnog direktora Siemensa Beckurtsa iz 1986. ostaje otvoren.
Isto tako, nakon sličnog napada nisu pronađeni dokazi
o državnom tajniku Hansu Neuselu.
Kao i uvijek, RAF je preuzeo odgovornost, ali nije ostavio nikakve inkriminirajuće dokaze.
RAF-ova predvidljivost, koju smatram ključnim načelom,
odnosi se i na njihovo ponašanje prema vlastima.
Nikad nije bilo slučaja
gdje je RAF vlastima dostavljao podatke.
Rohwedder…
Recimo to ovako...
kapitalizam je bio kriv.
Ali ne možete pucati u kapitalizam. Inače bi to netko davno napravio.
Ja sam Lutz Taufer. Zajedno s još pet osoba,
Napao sam njemačku ambasadu u Stockholmu i ubili smo dva taoca.
Poginula su i dva naša čovjeka.
Proveo sam 20 godina u zatvoru,
uglavnom u različitim oblicima samice.
"Treća generacija..."
Nisam baš siguran tko su oni bili.
S tim ljudima nisam imao kontakta.
Možda sam od tada sreo nekog od njih, a da nisam znao tko su.
Naravno, RAF je bio komunistički,
socijalist, ljevičar u nekom obliku.
Nadali smo se da ćemo se boriti protiv globalnog sustava
koja je iznjedrila i fašizam i kolonijalizam.
Htjeli smo se boriti, prevladati i srušiti postojeći sustav,
tako da drugačiji sustav,
humanije društvo, moglo bi zauzeti njegovo mjesto.
Bio sam dio prve poslijeratne generacije
u zemlji koja je započela dva svjetska rata.
Odrastao sam u kulturi
gdje fašizam još nije odbačen.
Jedan od mojih učitelja došao je u razred s prijenosnim gramofonom.
Tjerao nas je da slušamo snimke Hitlerovih govora.
Ovaj njemački narod je opet ojačao,
jak u duhu, jak u volji...
Kad sam imao 16 ili 17 godina,
Saznao sam da je tijekom Drugog svjetskog rata ubijeno šest milijuna Židova.
Sada znam da je moj otac bio u SS-u.
Njegova jedina reakcija bila je: "Tko ti je rekao ovu glupost?"
Tu sam dobio motivaciju
pobjeći od takve uskogrudnosti.
Otprilike u isto vrijeme trajao je Vijetnamski rat.
Izašli smo na ulice da demonstriramo
za mir u Vijetnamu.
Ljudi su nam trebali pljeskati.
Ali pljuvali su po nama.
Oni…
Istrebite ih, kažem!
To bi bilo najbolje...
Iskorijenite ih!
Pucaj u njih.
Oni žive od našeg teško zarađenog novca od poreza.
Dalje s njima. Stanite uza zid i pucajte u njih!
Ljudi su nam vikali: "Zaboravili su vas gasiti!"
Tad je bila takva situacija.
Bili smo u zemlji u kojoj nismo mogli disati.
Nitko nas nije htio.
Nismo imali šanse započeti normalan život u ovoj sredini.
Učinili smo sve da svladamo sustav.
Dana 24. travnja 1975. god.
šest terorista zauzelo je njemačko veleposlanstvo u Stockholmu.
Tražili su oslobađanje zarobljenika RAF-a.
Nakon što je zapadnonjemačka vlada odbila njihove zahtjeve,
ustrijelili su dva djelatnika veleposlanstva i detonirali njihove bombe.
Pustite u eter!
Nalazimo se u njemačkoj ambasadi i upravo smo čuli snažnu eksploziju.
Naš cilj je bio osloboditi... šesnaest zatvorenika, mislim.
I na kraju je bilo četvero mrtvih...
i četiri osobe s doživotnom robijom.
Pomozite!
Nikad prije nije bilo tako nasilnog napada.
Sve... naše akcije...
također su trebali inspirirati druge...
koji bi nas vidjeli kao primjer i uključili se u oružanu borbu.
Tada smo imali mnogo rasprava.
Nasilje: da ili ne?
Je li to legitimno sredstvo ili nije?
Uvijek sam osjećao,
da se stvarno želim boriti protiv sustava,
Morao sam to učiniti s punim uvjerenjem.
Vjerujem da su pripadnici RAF-a bili spremni žrtvovati sve,
čak i vlastite živote.
I mislio sam…
Mislio sam da je ovo posebno.
Prvo sam spalio sve svoje dokumente
kako bi postao član RAF-a.
Odmah nakon toga dobio sam pištolj.
Silke Maier-Witt, 27 godina, smatra se vrlo opasnom.
Optužena je za sudjelovanje u nekoliko teških kaznenih djela.
Silke Maier-Witt je visoka 1,71 metar i vitke je građe.
Ima plave oči i tamnoplavu kosu.
Njena posebna karakteristika je nedostatak nekoliko zuba.
Bio sam odgovoran za iznajmljivanje automobila.
Naučio sam krivotvoriti putovnice...
stvari poput tih.
POLICIJA
TRAŽENI TERORISTI
Šesnaest članova RAF-a je u bijegu, ali policija zna tko su oni.
Potraga je u tijeku.
Sve korisne informacije prijavite najbližoj policijskoj postaji.
Do 1980…
RAF je zapravo bio...
na koljenima zbog incidenta.
Slučajnost je dovela do vala uhićenja u Frankfurtu.
Cijelo vodstvo RAF-a je uhićeno.
Bilo je to veliko postignuće, posebno hvatanje Christiana Klara.
Bez sumnje, on je bio glavni ubojica RAF-a.
Nemilosrdno je ubio nekoliko ljudi.
Bili smo uvjereni: "Sad ih imamo. To je to."
Sa svim tim uhićenjima, RAF je zapravo okončan.
Bili smo doslovno…
"bezglav."
Zatim…
jedan iz naše grupe stupio je u kontakt sa Stasijem.
I rekli su nam…
išli smo u DDR.
Moje sljedeće pitanje je bilo: "Što ja znam o DDR-u?"
Ništa, stvarno.
Prvo sam se razočarao,
jer sam pomislio: "Kakvu bih revolucionarnu akciju mogao učiniti u DDR-u?"
ULAZAK ZA DRŽAVLJANE ZAPADNE NJEMAČKE I DRUGIH ZEMALJA ZA DUGOROČNI BORAVAK
Tada smo dobili naše DDR iskaznice
i postali službeni građani DDR-a.
Već, ovo je bio drzak potez,
ali morao sam to predati Stasiju,
koja je to vrlo profesionalno obradila.
Njihovi životopisi su prepisani,
osiguran im je smještaj
i odgovarajuće poslove.
Sve je urađeno za njih...
kako bi se mogli nastaniti u svojoj novoj socijalističkoj domovini.
No, istovremeno se pazio na svaki njihov korak...
s najvećom sumnjom.
Bio je nadzor 24/7.
Netko je redovito navraćao.
I pomislio sam,
"Stvarno sam prepušten na milost i nemilost ove organizacije."
Ali koja je bila moja alternativa? Ići u zatvor? Za isto vrijeme?
RAF je razvio sposobnost
rijetko se viđa u terorističkim organizacijama.
Uspjeli su svaki poraz pretvoriti u pobjedu.
Kad god je država uspjela oslabiti RAF,
RAF je uvijek uspijevao regrutirati nove članove.
Posljednja, treća, generacija RAF-a
okarakteriziran je...
neobičnom zločinačkom energijom
i disciplina.
Ono što je također zapanjujuće je da,
do danas, njihovi najveći zločini
nisu ni blizu rješenja...
u smislu pronalaska počinitelja...
i razumijevanje njihovih postupaka.
TAJNI AGENT UREDA FEDERALNE KRIMINALISTIČKE POLICIJE
Za sve napade pokrenute od 1983.
mnogi smatraju odgovornom takozvanu "treću generaciju" RAF-a.
Jednostavno ne vjerujem u ovo.
Mislim da ta treća generacija nikada nije postojala.
Radio sam u Federalnoj kriminalističkoj policiji 35 godina...
kao policijski istražitelj.
Samo ne vjerujem RAF-u...
od 1987 nadalje,
a vjerojatno i ranije,
mogli izvesti tako precizne napade, poput onih na Rohweddera
a također i Herrhausen.
FRANKFURT 30. STUDENOGA 1989
16 MJESECI DO UBOJSTVA
Dobra večer.
Šef Deutsche Bank
Alfreda Herrhausena danas su ubili teroristi.
Napad je potresao njemačko društvo,
jer je Alfred Herrhausen vladao poslovnim carstvom.
Iza ubojstva možda stoji teroristička skupina poznata kao Frakcija Crvene armije.
Istražitelji to nazivaju "high-tech terorom"
i okriviti ono što bi mogla biti treća generacija RAF-a.
Ovdje vidite naše kolege na licu mjesta.
Ovaj policajac je dio Jedinice za mjesto zločina.
Jasno možete vidjeti snagu kojom je bomba frakcije Crvene armije
upao u Herrhausenovo oklopno vozilo.
Koristili su šuplje punjenje koje su sami napravili,
aktiviran fotosenzorom.
Sam senzor je morao pripremiti netko u blizini.
Prvo je prošlo vozilo iz pratnje, zatim je senzor bio spreman,
a zatim je eksplozija zaparala desna stražnja vrata.
Postoji samo nekoliko ljudi u Njemačkoj,
uglavnom vojni stručnjaci ili stručnjaci za eksplozive, koji bi mogli sagraditi ovako nešto.
Dalo nam je mnogo toga za razmišljanje.
Tko je ovo mogao izvesti?
I sam sam bio tamo na mjestu zločina u Herrhausenu.
živim u blizini.
Čuo sam ovaj veliki prasak,
pa sam se odvezao tamo i vidio što se dogodilo.
Bio je to potpuno novi način izvođenja atentata.
Svi prethodni napadi bili su prilično grubi.
Snimanje iz vožnje na motociklima i slične stvari.
To nije bilo tipično za RAF.
Herrhausen je ubijen s razrađenom zamkom
a Rohwedder je ubijen izuzetnim snajperskim hicem.
Ove vrlo precizne operacije…
po mom mišljenju, bile su u vojnom stilu.
Slučaj Rohwedder…
Jako sumnjam tko stoji iza toga.
Bio je to precizan udarac sa 60-ak metara
u teškim uvjetima osvjetljenja - prozor bi lomio svjetlost.
Ovo su uvjeti koje samo profesionalac može savladati.
Radna soba Karstena Rohweddera, gdje je i ubijen.
Pomoću laserske zrake,
federalna policija prati balističku krivulju
i točno mjesto odakle je pucano.
- Pomaknite se udesno. -Desno.
Stani, to bi trebalo biti to.
Malo više.
-Niži. Sada? -Malo više i desno.
Malo više i desno. Stop!
-Da. - To je upravo takva pozicija.
-Da. -Točno.
Usmjeravamo laser kroz prozor da pratimo metke
i utvrditi točnu lokaciju napadača u ovom vrtu.
Planiramo napraviti drugi postupak rekonstrukcije mjesta događaja
s puškom G1 poput one koja se koristi.
Nikada nismo pronašli pušku.
Ali pronašli smo čahure,
što je bilo bitno za utvrđivanje kakvo je oružje korišteno.
Mikroskopska analiza metaka
pokazalo je da je ista puška korištena nekoliko tjedana ranije
za napad na američku ambasadu u Bonnu.
7 TJEDANA
DO UBOJSTVA
Naš novinski ured u Bonnu javlja da je izvršen teroristički napad
protiv veleposlanstva SAD-a u Bonnu večeras.
Na veliku zgradu očito je pucano iz mitraljeza s druge strane Rajne.
Ispaljeno je više od 200 hitaca,
ali ni jedne potencijalne žrtve nije bilo na vidiku.
Kakav amaterski napad!
S druge strane rijeke pucali su na veleposlanstvo SAD-a.
Mislili smo da je ovo previše amaterski za standarde RAF-a.
I samo nekoliko tjedana kasnije ista je puška korištena da se ubije Rohwedder?
Nismo imali ništa, apsolutno ništa.
Upečatljivo je
da bi nakon svakog preciznog napada uslijedio vrlo amaterski.
Po mom mišljenju, ovo služi samo za zamagljivanje
stvarne motive i počinitelje.
Pretpostavimo da je teorija o generaciji istinita.
Kako to da niti jedan pripadnik treće generacije
se ikada pojavio ili su ga vlasti identificirale?
Kako to da ova generacija
gotovo nije ostavio nikakve tragove,
što znači da više nema nikakvog objektivnog dokaza?
Doista…
To je ono što se može istaknuti.
Ali ja, koji sam uvijek pokušavao razmišljati u RAF kategorijama,
Siguran sam da ako RAF kaže da su to bili oni,
onda su to bili oni!
U pripremi za naš razgovor,
Ponovno sam pročitao stara ispovjedna pisma.
1985., '86., '87.
Napadi u to vrijeme i pisma...
svi su bili koherentni.
Međutim, Rohwedderovo priznanje
uvelike se razlikuje od prethodnih.
Svi mi koji se borimo da dostojanstveno živimo svoje živote
u svijetu bez vladara.
Trebamo zasukati rukave i postati zajednička snaga.
Revolucionarni pokret
mora razviti stvarnu i konkretnu ljudsku perspektivu.
Sjeme novog društva mora rasti,
društvo u kojem ljudi počinju živjeti zajedno bez vladara
na samoodređen način.
Spremni smo raditi sa svakim
koji osjeća da ih ova kapitalistička stvarnost guši.
"Revolucionarni pokret mora postati stvarna i istaknuta politička snaga."
To znači da je RAF…
želio pokazati ljudima izlaz.
Svakako, radi se o dobro promišljenoj političkoj strategiji,
ali nemoguće je ostvariti.
Čak ni nasiljem.
Ljudi u DDR-u htjeli su nešto sasvim drugo.
14. OŽUJKA 1990
HELMUT KOHL DOLAZI U LEIPZIG
TRG OPERE SRIJEDA, 14. OŽUJKA U 17:00
Helmute!
Što me već tada mučilo
bila ideja da je sve što dolazi sa Zapada dobro.
Da nitko ovo nije pažljivo ispitao,
da nitko nije rekao,
"Ovo je sada kapitalizam,
i nije dobro."
Helmute!
14. ožujka 1883.
Karl Marx je umro.
Dana 14. ožujka 1990.
zatajili smo njegovu filozofiju.
Želim reći našim sugrađanima Nijemcima u DDR-u,
nikome neće biti gore, a mnogima će biti bolje.
Bilo mi je jasno da ništa u DDR-u neće preživjeti.
Tako se dogodilo ono neizbježno.
Hardverski lanci su se otvorili.
A kad su prve limenke Coca-Cole zasule ulice,
bilo je jasno da su sve te stvari stigle.
Sve mi je to bilo odvratno.
A u supermarketu sam pomislio,
"Moj Bože! Ovo ne može biti stvarno!
Kome treba 50, 60 različitih vrsta jogurta?"
Prije smo u DDR-u imali jedan s okusom jagode i jedan bez.
I to je bilo dovoljno!
Sustav slobodnog tržišta pretvara se da ljudima nudi priliku
osigurati mjesto u bogatoj zemlji zvanoj Velika Njemačka,
i uživati ​​u euforiji potrošnje.
U stvarnosti, sustav je dizajniran
učiniti ljude neukim i apatičnim.
Ako sigurnost uopće postoji, postoji samo za one koji su spremni
da se bezuvjetno prodaju u većoj mjeri od drugih.
Za većinu poniženih i uvrijeđenih ljudi,
ovaj razvoj događaja predstavlja uništenje njihovog načina života.
To je bila i ostala državna politika,
udarati u propagandni bubanj "Njemačke, naše jedine i jedine domovine",
koji je nacionalizam ponovno učinio društveno prihvatljivim,
posebno u bivšem DDR-u.
Ova žestoka mantra "Sada smo opet netko!
Konačno, mi smo pravi Nijemci!"
Njemačka!
Od raspada DDR-a otvoreni rasistički napadi na izbjeglice
a strani stanovnici su se rasplamsali.
van! van! Stranci van!
Fašističke grupe su ojačale,
što je rezultiralo gotovo svakodnevnim napadima na hostele u kojima su smješteni stranci.
Njemačka iznad svega
Iznad cijelog svijeta
Ja sam impresioniran. Skidam kapu.
Kakva sveobuhvatna analiza.
Nije ni loše formuliran.
Ali to se ne uklapa u atentat, zar ne?
"Stvaranje revolucionarnih snaga..."
Ubijanjem Rohweddera, ovo nije cilj koji biste mogli...
su ostvarili.
Ovo nema smisla.
Zašto Rohwedder?
Zašto baš on, s obzirom na svu tu ideologiju?
On zapravo nije bio tvrdolinijaš ili tako nešto.
Nitko ne može odgovoriti na ovo pitanje.
Osim ako iza svega toga ne stoji drugačija motivacija.
Ako je ovo učinio Stasi ili netko drugi...
kao akciju kopiranja, pa, bio bih impresioniran.
RAF je bio idealan žrtveni jarac.
RAF je uvijek bio kriv kad god bi se dogodio napad.
Kad god se tada nešto događalo, govorilo se: RAF.
Ali mora se pokušati ukrcati
u ovoj beskrajnoj avanturi nagađanja:
tko ima koristi?