‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫- אחד באפריל 1991 -‬
‫- עיתונות -‬
‫אחד באפריל היה יום שני של הפסחא.‬
‫הייתי בחדר החדשות עד 22:00 בערך,‬
‫ואז נסעתי הביתה, לדיסלדורף-אונטראת.‬
‫אז שמתי לב...‬
‫שהעיר מלאה אור כחול.‬
‫כבאיות, אמבולנסים, ניידות משטרה.‬
‫לא ראיתי דבר כזה בכל הקריירה שלי,‬
‫לא לפני כן ולא מאז.‬
‫נסעתי אחרי הניידות‬
‫וכולן נסעו לקייזר-פרידריך-רינג.‬
‫אנשים עשירים ומפורסמים גרים שם.‬
‫עדיין לא ידעתי מה קרה.‬
‫שאלתי שוטר,‬
‫"אתה יכול להגיד לי מה קורה?‬ ‫כל העיר במצב חירום."‬
‫הוא אמר, "לא רק כל העיר.‬
‫כל הכבישים המהירים נסגרו.‬
‫אנחנו מנהלים מצוד."‬
‫שאלתי אותו, "מה קרה?"‬
‫הוא אמר, "הפשע הגרוע מכולם."‬
‫הוא אמר, "בטח שמעת על מר רוהוודר."‬
‫"מי זה רוהוודר?"‬
‫"אתה לא מכיר אותו?‬
‫הוא הנשיא של הטרויהנד בברלין.‬
‫הוא מפרק את גרמניה המזרחית."‬
‫אשתי ואני היינו בחופשת סקי.‬
‫נסענו חזרה לדיסלדורף באותו לילה.‬
‫עברנו ליד בית רוהוודר. הכול היה מואר.‬
‫ו-20 מטר מול הבית‬
‫פגשתי שוטר ושאלתי אותו רק שאלה אחת,‬
‫"הוא מת?"‬
‫"כן."‬
‫ידעתי מה קרה. זה היה ברור כשמש.‬
‫ערב טוב, גבירותיי ורבותיי.‬
‫צה-דה-אף מתנצלת על קטיעת שידור הסרט.‬
‫יש סיבה עצובה ומחרידה לקטיעת השידור.‬
‫ראש סוכנות טרויהנד, דטלב רוהוודר,‬
‫נרצח לפי דיווחים בדירתו בדיסלדורף‬
‫ביום שני בערב בסביבות השעה 22:30.‬
‫- גרמניה -‬
‫הרייך הגרמני.‬
‫אף אחד לא מתכוון לבנות חומה!‬
‫מערב ומזרח גרמניה, אומה מפולגת.‬
‫סיעת הצבא האדום.‬
‫...מתקפות מטורפות של טרוריסטים ברברים.‬
‫הפל את החומה!‬
‫ארץ אבותינו מאוחדת.‬
‫עשיתי סקי באוסטריה.‬
‫- תאו וייגל, שר האוצר -‬
‫המאבטחים שלי העירו אותי בלילה ואמרו,‬
‫"רוהוודר נרצח."‬
‫עשיתי סקי רק יומיים.‬
‫וממש ציפיתי לחופשת הסקי הזאת.‬
‫הוא אמר, "לך תצלם את החלון העליון."‬
‫אמרתי, "אבל אני לא רואה כלום."‬
‫הוא אמר, "פשוט תפעיל את הפלש ותצלם.‬
‫אחר כך תגלה מה צילמת."‬
‫הייתי בבית כשהטלפון צלצל.‬
‫ידעתי מיד למה הוא הותקף.‬
‫- ריינר הופמאייר, ראש המחלקה ללוחמה בטרור‬ ‫משטרת הפלילים הפדרלית -‬
‫החוקרים שלנו נסעו לשם,‬
‫הזעקנו את צוות הזיהוי הפלילי‬
‫והם התחילו לעבוד מיד, באמצע הלילה.‬
‫הגיעו המון כוחות משטרה,‬
‫כולל משטרת הפלילים הפדרלית.‬
‫זרים השתלטו על המצב.‬
‫גירשו אותי משם.‬
‫הגענו בין 3:00 ל-4:00 לפנות בוקר.‬
‫קודם כול נכנסנו לבניין כדי לראות מה המצב.‬
‫הגופה עדיין הייתה בחדר העבודה‬ ‫בקומה הראשונה.‬
‫- וילי פונדרמאן, ראש מחלקת תקשורת‬ ‫משטרת הפלילים הפדרלית -‬
‫מר רוהוודר היה מול החלון,‬
‫הוא התמוטט על הרצפה מול מדפי הספרים.‬
‫ערב טוב, מר שמוק.‬ ‫-שלום, מר ווס.‬
‫האם שר הפנים בדיסלדורף‬
‫אישר שרוהוודר נרצח?‬
‫כן, זה אושר.‬
‫העיר בהלם.‬
‫הוא היה אדם חביב להדהים,‬
‫אבל הוא ידע שהתפקיד החדש שלו‬
‫גם מסכן אותו.‬
‫אנחנו יודעים בוודאות שזה היה אקט פוליטי.‬
‫בחדר החדשות הדבר הראשון שעשיתי‬
‫הוא לפתח את סרט הצילום.‬
‫אני זוכר את זה כל כך טוב.‬
‫נדהמתי ממה שראיתי.‬
‫רואים שני קליעים‬
‫שעברו דרך חלון הזכוכית הרגיל לחלוטין.‬
‫קליע אחד פגע‬ ‫בדטלב קרסטן רוהוודר והרג אותו.‬
‫הקליע השני פצע את אשתו, שעמדה מאחוריו.‬
‫אם המשטרה המקומית‬
‫הייתה נוקטת מספיק אמצעי הגנה,‬
‫החלונות לא היו עשויים מזכוכית רגילה,‬
‫אלא מזכוכית חסינת ירי‬ ‫שהייתה עוצרת את הקליעים.‬
‫עד היום אני לא מבין‬
‫למה רק בקומת הקרקע של הבית‬
‫היו חלונות ממוגנים.‬
‫בבית שגרתי בו‬
‫כל החלונות‬
‫וכל הדלתות תוכננו‬
‫כך שיגנו מפני תקיפה ישירה.‬
‫תחושות של כעס ורחמים.‬
‫כעס ורחמים.‬
‫כעס כי הדבר שרצית להגן עליו לא היה מוגן,‬
‫ורחמים על האנשים‬
‫שבטחו במדינה, והמדינה לא יכלה להגן עליהם‬
‫או לא רצתה להגן.‬
‫אלה חדשות היום בערוץ הראשון.‬
‫ראש סוכנות טרויהנד, רוהוודר,‬
‫נרצח לפי דיווחים.‬
‫הקורבן היה דמות חשובה‬ ‫בניסיונות העקרים עד כה‬
‫לשקם את הכלכלה‬ ‫של מזרח גרמניה הקומוניסטית לשעבר.‬
‫ארגון השמאל סיעת הצבא האדום טען שהרג אותו,‬
‫אבל גורם ביטחוני גרמני אמר שהשטאזי,‬
‫המשטרה החשאית של מזרח גרמניה לשעבר,‬ ‫עשוי להיות מעורב גם כן.‬
‫התובע הפדרלי הכללי סירב לאשר‬
‫שסיעת הצבא האדום אכן אחראית להתנקשות.‬
‫הם לא מצפים למצוא את העבריין בקרוב,‬
‫אם בכלל.‬
‫שר האוצר וייגל, שהיה אחראי על הטרויהנד,‬
‫קטע את חופשת הפסחא שלו ונסע לבון.‬
‫רוהוודר הוא, לדעתי...‬
‫הקדוש המעונה או קדוש מעונה‬
‫של איחוד גרמניה מחדש.‬
‫ולנוכח זאת...‬
‫הייתה תחושה עמוקה של הוקרת תודה‬
‫כלפיו בגלל האומץ והנכונות‬
‫להיכנס לתפקיד המסוכן הזה בטרויהנד.‬
‫לטובת גרמניה.‬
‫- קדוש מעונה -‬
‫רוהוודר היה הבוס של חברת האחזקות‬ ‫הגדולה ביותר בעולם.‬
‫- הרו ברהמס‬ ‫סגן נשיא, טרויהנד -‬
‫היו כ-15,000 חברות מזרח גרמניות‬ ‫בחברת האחזקה הזאת.‬
‫מספנות, בתי יציקה לפלדה,‬ ‫ענף הטקסטיל, ענף הכימיקלים.‬
‫בסטנדרטים מערביים היו לחברות האלה‬
‫כל הבעיות האפשריות.‬
‫וכל אחת מ-15,000 החברות‬ ‫הייתה זקוקה לארגון רציני מחדש.‬
‫משימה ענקית.‬
‫זו כנראה הייתה הפעם הראשונה שסוכנות,‬ ‫סוכנות טרויהנד...‬
‫- מייקל הופמן-בקינג‬ ‫עו"ד תאגידי, טרויהנד -‬
‫...הייתה צריכה לקבץ את כל החברות,‬ ‫לארגן מחדש, לפרק ולמכור אותן.‬
‫- סוכנות טרויהנד -‬
‫גברת ברול, תגובתך להתנקשות...‬
‫הצוות כולו עצוב מאוד וחש מחויב עכשיו‬
‫להמשיך את עבודתו של מר רוהוודר.‬
‫זה התפקיד שלנו, ואנחנו מחויבים למלא אותו.‬
‫נורא. איום.‬
‫אין לי מילים.‬
‫זה נורא. הוא היה הבוס שלי.‬ ‫-אני... עצוב.‬
‫אני רותח מזעם, למען האמת.‬
‫אני חושב לעצמי...‬
‫למה לא היו אמצעי הגנה?‬
‫יום לאחר רצח רוהוודר‬
‫הגעתי לטרויהנד.‬
‫הייתה שם המולה.‬
‫גלגלי השיניים עדיין הסתובבו.‬
‫משקיעים עמדו שם, מנהלים שרצו הלוואות,‬
‫משקיעים שרצו מידע על בקשות ההעברה שלהם.‬
‫הסתובבתי בתחושה ממש משונה.‬
‫תחשבו על זה, אתם עובדים בארגון‬
‫ופתאום הבוס נורה למוות.‬
‫אילו תבניות חולניות גורמות לזה לקרות?‬
‫אדם מוותר על תפקיד נוח במערב‬
‫כדי לבוא למזרח ולהתמודד עם הסיפור הזה.‬
‫בניגוד לכל החכמים הגדולים‬ ‫במינכן או בבון או לא משנה איפה,‬
‫שיושבים להם מוגנים ומלהגים,‬
‫הוא בא הנה והתמודד עם האתגר.‬
‫ובאיש הזה ירו למוות. חשבתי שזה חולני.‬
‫הכלכלה במזרח גרמניה לשעבר‬ ‫הייתה על סף קריסה.‬
‫המדינות החדשות של גרמניה‬ ‫מתמודדות עם הר הולך וגדל של בעיות.‬
‫מר רוהוודר, הרבה אנשים תוהים‬ ‫למה נכנסת לתפקיד הזה.‬
‫- חמישה שבועות -‬
‫- לפני הרצח -‬
‫אולי הרקע שלך יעזור לנו להסביר את זה.‬
‫נולדת למוכר ספרים בגותה ב-1932.‬
‫זה בתורינגיה.‬
‫אתה ממרכז גרמניה. זה השפיע על ההחלטה שלך?‬
‫כן, תמיד התעניינתי מאוד‬
‫במדינות ה"חדשות" כביכול של גרמניה.‬
‫שהיתי לעתים קרובות במזרח גרמניה,‬ ‫כשהייתי נוסע לבון.‬
‫האיחוד מחדש תמיד היה חשוב לי מאוד,‬
‫ולכן למרות כל הביקורת‬
‫וכל הגינויים שאפשר היה להשמיע‬ ‫כלפי העבודה שלי,‬
‫אני גאה שיכולתי למלא את התפקיד הזה‬
‫וזה אפשר לי לראות מעבר לקשיים שלנו.‬
‫חברות מנופחות,‬ ‫עובדים בעלי חשיבות עצמית, מכונות מיושנות,‬
‫פרודוקטיביות נמוכה‬ ‫ומעל הכול מוצרים שקשה למכור.‬
‫סוכנות טרויהנד מתקשה להתמודד‬ ‫עם הבעיות הקשות.‬
‫מה אתה חושב על טרויהנד?‬
‫לא הרבה.‬ ‫-למה לא?‬
‫בינתיים הארגון מחדש שלהם הרס דברים,‬
‫לא יצר משרות.‬
‫אשתי כבר פוטרה.‬
‫כולם פוחדים.‬
‫כרגע המצב שלנו גרוע מכפי שהיה.‬
‫אתה מרגיש לא מרוצה מעצמך,‬
‫כי אתה לא יודע אם תמשיך לעבוד או לא.‬
‫המצב מאופיין‬
‫בשיעורי אבטלה גואים, מספר גדול...‬
‫- ד"ר דטלב רוהוודר‬ ‫נשיא טרויהנד -‬
‫...של חברות שקורסות.‬
‫נכון שהאבטלה מדכאת.‬
‫באזורים מסוימים היא הרסנית ומדאיגה,‬
‫וזכותם המלאה של האנשים להרגיש במצוקה,‬
‫כי כל עובד עושה עבודה טובה,‬
‫לכן החלטות כאלה הן קשות מאוד.‬
‫אנחנו לא מקבלים החלטות כאלה‬ ‫בקלות ראש בסוכנות.‬
‫בכל פעם שאנחנו מקבלים החלטה,‬ ‫אנחנו חושבים על ההשלכות שלה על אנשים.‬
‫עבדתי פה 18 שנה.‬
‫ובגיל 43 לא אמצא עבודה בשום מקום.‬
‫בשירות התעסוקה שולחים אותי ממקום למקום.‬
‫במשרד הרווחה עושים את אותו הדבר.‬
‫הדירה היא לא דירה, היא חורבה.‬
‫אני על סף התמוטטות עצבים.‬
‫באמת.‬
‫ועם דמי אבטלה של 500 מארק‬
‫עדיף לי כבר לתלות את עצמי וזהו.‬
‫ואקח איתי את הילדים שלי. באמת.‬
‫אני אומרת לכם, לא אשאיר אותם פה לבד.‬
‫באמת פתחת את הגז אתמול?‬
‫פשוט לא ידעתי מה לעשות.‬
‫אנחנו נעבור את זה.‬
‫אנחנו נילחם.‬
‫- אוקטובר 1989 -‬
‫- שנה וחצי לפני הרצח -‬
‫- מזרח ברלין -‬
‫אף אחד לא היה רעב במזרח גרמניה.‬ ‫לכולם הייתה דירה.‬
‫אף אחד לא היה חסר בית.‬
‫דברים כאלה היו מאורגנים היטב במזרח גרמניה.‬
‫החברות תפקדו. האנשים עבדו קשה.‬
‫אבל זה היה כמו גלגל של אוגר.‬
‫שום דבר לא יצא מזה. זה לא יצר הון.‬
‫אלמלא חומת ברלין נפלה ב-1989,‬
‫בתוך שנתיים, שלוש, פחות מחמש שנים‬ ‫זה היה קורס כלפי פנים.‬
‫המערכת וכל המבנה הפנימי‬
‫היו כל כך מקולקלים.‬
‫בלי אלימות!‬
‫אנשים כבר לא היו מוכנים לתמוך‬ ‫בערכים המהותיים.‬
‫חופש!‬
‫אלפי אנשים, רובם צעירים, בערים רבות‬
‫דורשים חופש ורפורמה פוליטית.‬
‫תשעה בנובמבר הוא יום היסטורי.‬
‫מזרח גרמניה הודיעה‬ ‫שגבולותיה פתוחים החל מרגע זה.‬
‫השערים בחומה פתוחים לרווחה.‬
‫לכל מי שהיה פעיל פוליטית‬ ‫תשעה בנובמבר הוא יום‬
‫שהם יזכרו כל חייהם.‬
‫תושבי מזרח ברלין הוצפו שמחה כשחצו את הגבול‬
‫שהיה סגור בפניהם במשך 28 שנים.‬
‫היה ברור שמדובר באחד הימים‬ ‫הדרמטיים ביותר בתולדות ברלין.‬
‫אבל בעיצומה של השמחה‬
‫עלתה מיד השאלה:‬
‫ומה עכשיו?‬
‫מה מצפה לשר האוצר?‬
‫ימים ספורים קודם לכן במשרד האוצר‬ ‫כבר התחלנו לחשוב‬
‫על מה שצריך לקרות‬
‫כדי לחלץ את מזרח גרמניה‬ ‫מהאסון הכלכלי שהיא נמצאת בו.‬
‫עד היום אני נדהם‬
‫מרמת החדשנות שהפגין משרד האוצר.‬
‫ב-1989, כשחומת ברלין נפלה...‬
‫- תילו סרצין, ראש יחידה‬ ‫משרד האוצר -‬
‫...מחודש נובמבר‬
‫הייתי בערנות מלאה,‬
‫בצורה חסרת תקדים.‬
‫היה מדריך בן שני כרכים על מזרח גרמניה.‬
‫קניתי אותו כדי ללמוד על כל המוסדות השונים.‬
‫והיו גם מחקרים על כלכלת מזרח גרמניה.‬
‫השגתי הכול ואז אמרתי לעצמי,‬
‫בשחצנות של צעירים, בגיל 44 בלבד,‬
‫"אף אחד לא יודע יותר ממני‬ ‫על מזרח גרמניה עכשיו."‬
‫והתמודדתי עם דברים עם המנטליות הזאת.‬
‫זה היה רגע מכריע,‬
‫הזמן לשקם את הכלכלה‬ ‫ואת הסדר החברתי של מזרח גרמניה.‬
‫זאת אומרת...‬
‫תחרות, קניין, מדיניות כספים עצמאית.‬
‫חשבנו על כל הדברים האלה‬ ‫בשביל תושבי מזרח גרמניה.‬
‫ב-14 בנובמבר התקשרו אליי ממועצת השרים.‬
‫"אנחנו צריכים אותך בממשלה."‬
‫חצי שעה אחר כך החזקתי‬ ‫במשרה הכי בכירה בחיי.‬
‫- קריסטה לופט‬ ‫שרת האוצר של מזרח גרמניה -‬
‫היה לבן השני שלי יום הולדת באותו יום.‬
‫נפלא!‬
‫והכול התפתח משם, לא?‬
‫לא הרגשתי שום איבה בתקשורת‬ ‫הארצית או הבינ"ל.‬
‫הרגשתי שאומרים, "היא אמיצה."‬
‫או "בתחום שלה אנשים רוצים לחולל שינוי."‬
‫זו הייתה התחושה הכללית.‬
‫קריסטה לופט ציינה בפשטות‬
‫את תוכנית הממשלה‬ ‫למעבר קיצוני אך מפוקח לכלכלת שוק.‬
‫בשבילנו מדובר היה בכלכלת שוק‬
‫שמוכיחה שהיא יעילה כלכלית‬ ‫ותחרותית במישור הבינ"ל.‬
‫רצינו להשתמש בחופש המסחר‬
‫כדי לעודד אנשים להקים‬ ‫עסקים קטנים ועצמאיים.‬
‫העברנו חוק מיזמים משותפים בפולקסקאמר.‬
‫דברים כאלה לא היו רק בשלבי תכנון,‬
‫חלקם כבר התחילו לקרות.‬
‫במשך כמה שבועות באמת האמנו‬
‫שהמדינה תזנק קדימה ומצבה ישתפר.‬
‫שמזרח גרמניה תתפתח בלי החסרונות...‬
‫- פלייק‬ ‫קלידן, רמשטיין -‬
‫... שהיו קודם לכן, כלומר השטאזי והדיכוי‬
‫והפרוטקציות הפוליטיות.‬
‫חשבנו שיהיה יותר פתוח ורגוע.‬
‫סוג של גן עדן.‬
‫והרבה אנשים ניסו להגשים את חלומותיהם.‬
‫בכל שנייה מישהו פתח בית קפה או בר.‬
‫הם היו כמו ילדים בחנות צעצועים‬ ‫שסוף סוף הרשו להם לשחק.‬
‫הרגישו את השמחה שלהם כשהם אמרו,‬
‫"בבקשה, יין לבן...‬
‫כן, אנחנו פתוחים בערבים."‬
‫לא פעם היו דירות בבניינים עורפיים‬
‫שאנשים התחילו להיפגש בהן ולשתות בערבים.‬
‫כולם עשו מה שהם ראו לנכון.‬
‫אחד הכין נקניקיות,‬
‫אחד הכין סלטים עם זיתים‬ ‫ודברים אקזוטיים כאלה.‬
‫כולם הגשימו את החלומות שלהם‬ ‫בתחושת שמחה מדהימה.‬
‫אנחנו צריכים למצוא דרך משלנו‬ ‫ולנצל את ההזדמנות הזאת.‬
‫יש הרבה מה לשנות פה,‬
‫אבל בלי קפיטליזם או להיות כמו מערב גרמניה.‬
‫"אומות, שמעו את האות!"‬
‫אנחנו רוצים שזו תישאר המדינה שלנו‬
‫ושאף אחד אחר לא יקבע את גורלה.‬
‫לפעמים הרגשתי מוזר‬
‫וגם גברים הרגישו מוזר.‬
‫קצת אחרי תחילת הכהונה שלי, בינואר 1990,‬
‫נפגשתי עם כ-15 מנהלים‬ ‫ממדינות מזרח גרמניה לשעבר.‬
‫הייתי האישה היחידה!‬
‫והייתי צריכה לשאת את נאום הפתיחה.‬
‫הואשמת בכך שהלכת סחור סחור‬
‫ועדיין לא אמרת את המשפט‬ ‫"כלכלת שוק חברתית".‬
‫איך נראית המסגרת הרגולטורית שלך?‬
‫בחייך, אני מסרבת לקבל את זה.‬
‫היו לי אולי שלוש דקות לדבר,‬
‫ואמרתי בצורה ברורה מאוד‬
‫שנתחיל ליצור שוק פנימי מתפקד,‬
‫שפועל לפי עקרונות כלכלת השוק...‬
‫שם ראיתי את רוהוודר לראשונה במציאות.‬
‫הוא היה ענק...‬
‫גדול ואקסטרווגנטי.‬
‫הוא הדגיש את תפקידו כמומחה לשיקום.‬
‫הוא פיתח את המומחיות הזאת בהוש.‬ ‫זה היה בלתי מעורער.‬
‫ורוהוודר אמר מה צריך לעשות.‬
‫החברות המזרח גרמניות צריכות‬ ‫להוכיח את עצמן בשוק העולמי.‬
‫זה חיוני.‬
‫לא כל חברה צריכה להיות מופרטת מיד.‬
‫אם מזרח גרמניה תעמוד בקצב,‬
‫אני חושב שבקרוב מאוד תהיה לנו מסגרת‬
‫שבה אנשים יוכלו לעבוד ולגור איפה שירצו.‬
‫אנחנו צריכים ליצור רוח חדשה של אופטימיות,‬
‫ולדעתי הדרך הכי טובה לעשות את זה‬
‫היא שיתוף פעולה משני הצדדים.‬
‫חוץ מזה התרשמתי‬
‫שהוא לא נכנס כמו פיל לחנות חרסינה.‬
‫הוא היה זהיר ושקול, לא זחוח,‬
‫רק שירת את האינטרסים שלו.‬
‫הוא רצה להשאיר חותם.‬
‫תודה רבה שבאתם.‬
‫עכשיו בחזרה לאולפן בברלין.‬
‫הניסיון הפוליטי שלי לימד אותי‬
‫שדברים צריכים להבשיל עד לשלב מסוים כמו...‬
‫כמו גבינה משובחת.‬
‫ואז צריך לאכול אותם.‬
‫אחרת הם מתחילים להסריח ומאוחר מדי.‬
‫זאת אומרת שזה היה תהליך.‬
‫וכמובן, רציתי שגרמניה תהיה מאוחדת בסופו.‬
‫הייתי משוכנע לחלוטין‬ ‫שמזרח גרמניה חסרת תועלת.‬
‫מזרח גרמניה חשבה אחרת, כמובן,‬
‫אבל לא היה משנה כמה ההון‬ ‫של מזרח גרמניה שווה.‬
‫האמת יצאה בסופו של דבר בכל מקרה.‬
‫בסוף ינואר חשבתי שיש לי‬
‫תוכנית סבירה ומתוכננת היטב לאיחוד פיננסי.‬
‫זה היה מסמך בן 15 עמודים‬
‫והוא היה צריך להישאר בסוד למשך 14 ימים‬
‫עד שכל ההכנות ייעשו.‬
‫ואז, באמצע פברואר, הגיע הזמן.‬
‫- 13 בפברואר 1990 -‬
‫- 14 חודשים לפני הרצח -‬
‫- שר האוצר -‬
‫באותה תקופה בא אלינו שר הכלכלה לופט‬
‫ודרש פיצוי מיוחד על סך 15 מיליארד מארק.‬
‫ופוליטיקאים מסוימים ממערב גרמניה,‬
‫ביניהם חברי קבינט, אמרו,‬
‫"אולי אתה לא חייב לתת להם 15 מיליארד,‬
‫אלא עשרה או שמונה או לפחות שבעה,‬
‫אתה חייב לתת להם את זה."‬
‫אז אמרתי, "לא."‬
‫טסנו מברלין-שנפלד לבון עם אינטרפלוג.‬
‫עברנו מהמטוס למסוק‬
‫ונחתנו בגינה של בניין משרד הקנצלר.‬
‫הלמוט קוהל עמד בחוץ בשורה עם כל הצוות שלו.‬
‫הרגשתי כאילו כולנו נוסעים להלוויה.‬
‫הפנים של כולם היו די חתומים.‬
‫אז הזמינו אותנו להיכנס‬
‫וחצי מהקבינט ישב שם באולם נאט"ו.‬
‫ליד קוהל ישב וייגל והיו עוד הרבה אחרים.‬
‫קוהל...‬
‫ישב מלפנים כמו בודהה.‬
‫ו...‬
‫הוא אמר משהו על כמה שזה נפלא‬
‫ושבעוד כמה שבועות הכול יסתדר וכולי.‬
‫ולכל אחד מאיתנו התאפשר לדבר.‬
‫"אדוני הקנצלר,‬
‫כלכלת מזרח גרמניה במצב קשה.‬
‫אבל אנחנו צריכים זריקה שתרפא אותנו,‬
‫לא זריקת רעל קטלנית.‬
‫תן לנו זמן.‬
‫אנחנו צריכים שנתיים-שלוש, אולי ארבע שנים‬
‫כדי להתכונן לצעד כזה.‬
‫אחרת לא כולם יחזיקו מעמד."‬
‫סיכוי קלוש!‬
‫אז אמרתי, "לא."‬
‫המערכת הכלכלית ההיא‬
‫לא תקבל אף פני או אף מארק.‬
‫אנחנו מוכנים להציע יותר,‬
‫אבל רק כשתהיה מערכת‬
‫שתשנה מן היסוד את המערכת הכלכלית והחברתית.‬
‫לכן חשבנו‬
‫להציע למזרח גרמניה איחוד פיננסי,‬
‫אבל בתנאים מסוימים.‬
‫הם לא רצו לשמוע על זה.‬
‫הממשלה לא תסכים לתת לנו פני.‬
‫"אנחנו..."‬ ‫-"לא," אמר וייגל.‬
‫"בלתי אפשרי לחלוטין.‬ ‫ואנחנו צריכים גם להאיץ את זה."‬
‫אנחנו רוצים לעשות דברים צעד אחרי צעד.‬
‫זה היה אחד הדברים הכי מעניינים ומאתגרים‬
‫שקרו לי בקריירה הפוליטית שלי‬
‫ובכהונתי כשר האוצר.‬
‫אף פעם לא קרה שכלכלה לאומית שלמה‬
‫עברה שינוי כזה.‬
‫רוהוודר הזהיר מפני איחוד פיננסי‬ ‫בין מזרח ומערב גרמניה.‬
‫זה פרויקט מסוכן,‬ ‫הרבה עסקים במזרח גרמניה ייאלצו להיסגר‬
‫אם ייחשפו פתאום לתחרות בינלאומית.‬
‫זה עלול להביא לשיעורי אבטלה גבוהים.‬
‫חיפשנו אדם מיוחד שיהיה נשיא הטרויהנד,‬
‫מישהו שיוכל להתמודד עם המשימה‬ ‫הענקית והבלתי רגילה הזאת.‬
‫ולרוהוודר היו כישורים מיוחדים מאוד לתפקיד.‬
‫והלמוט קוהל ואני האמנו‬
‫שכדאי לבקש ממנו להיכנס לתפקיד.‬
‫רוהוודר, מנכ"ל חברת הש מדורטמונד,‬
‫עומד להפריט את החברות‬ ‫שהיו בבעלות מזרח גרמניה.‬
‫סביר להניח שבהתחלה‬
‫רוהוודר לא היה מודע לקנה המידה‬ ‫של מה שעומד לקרות.‬
‫הוא היסס בנוגע לתפקיד יו"ר מועצת המנהלים.‬
‫אני זוכר את זה.‬
‫הוא היסס, אבל אי אפשר היה לברוח מזה.‬
‫הוא לקח על עצמו את האחריות.‬
‫הוא שירת...‬
‫בואו נגיד את זה וזהו. שירת את המולדת.‬
‫- תשעה חודשים -‬
‫- לפני הרצח -‬
‫- קיצוצים חברתיים + הרס חברות = טרויהנד -‬
‫גלי הפיטורים הגדולים הראשונים‬ ‫הגיעו יחסית מהר.‬
‫לראשונה לא הייתה זכות לעבוד,‬ ‫ואנשים נאלצו ללכת ללשכת העבודה.‬
‫הבא בתור, בבקשה!‬
‫המזרח גרמנים חשו מרוסקים מרוב תסכול.‬
‫הכעס כלפי סוכנות טרויהנד ממש גבר.‬
‫- עבודות לכולם! -‬
‫אתה אחד המערב גרמנים השנואים ביותר‬ ‫במזרח גרמניה.‬
‫במחי העט שלך אתה גורם‬ ‫לאלפי קיצוצים במשרות.‬
‫760,000 איש כבר פוטרו‬ ‫במדינות גרמניה החדשות.‬
‫איך מתמודדים עם זה ברמה האנושית?‬
‫יש סיבות כלכליות שמאלצות אותך לעשות את זה,‬
‫אבל כל כך הרבה אנשים מפוטרים.‬
‫רוהוודר היה האדם בסיכון הכי גבוה‬
‫בגרמניה באותה תקופה.‬
‫ערכנו ניתוח, אני חתמתי עליו, והעברנו אותו‬
‫למשטרת המדינה הפלילית,‬ ‫למשרד להגנת החוקה,‬
‫לתובע הציבורי הפדרלי ולמשרד הפנים.‬
‫הגענו למסקנה‬
‫שרוהוודר היא אדם קה-106.‬
‫זאת אומרת שהוא בקבוצת הסיכון‬ ‫הגבוהה ביותר האפשרית,‬
‫והוכרז שהוא בסכנה קיצונית.‬
‫"קונספט 106" לוחמה בטרור.‬
‫זוהי הגישה:‬
‫אנשים בסיכון גבוה ינוטרו‬ ‫באמצעות "אמצעים חשאיים".‬
‫הם יחשפו בשלב מוקדם‬
‫אם האישים האלה "במעקב של טרוריסטים."‬
‫החלטת קה-106 אמרה‬
‫שרשויות המשטרה המקומיות‬ ‫היו צריכות לבדוק את הסביבה של רוהוודר‬
‫בידיעה שעלולים לפעול בה מרגלים.‬
‫היינו פותחים בפעילות חשאית ומחכים‬
‫שיתקפו את רוהוודר.‬
‫זה קה-106.‬
‫פה גרה משפחת רוהוודר.‬
‫זו הייתה וילה מקסימיליאן.‬
‫הבית היה באזור מלא אנשים‬ ‫שלא היה חסר להם כסף.‬
‫האזור מלא וילות מפוארות.‬
‫זה אזור שבו זרים מושכים תשומת לב.‬
‫כל מה שלא שייך משך תשומת לב.‬
‫אפילו אני הייתי מושך תשומת לב.‬
‫ב-1991, כשרוהוודר נרצח,‬
‫עבדתי בדיסלדורפר אקספרס‬
‫ככתב פלילים.‬
‫ואני עדיין שם היום.‬
‫- מנהל טרויהנד רוהוודר נרצח! -‬
‫ההתנקשות בטח תוכננה הרבה זמן מראש.‬
‫צורת הביצוע,‬
‫היא הייתה אמורה למשוך תשומת לב.‬
‫למרבה הצער, אף שוטר לא שם לב‬
‫ואף שומר ראש לא שם לב.‬
‫כי לא היו כאלה.‬
‫הוא גר לבד בבית,‬
‫והוא ראה את השוטרים‬
‫אולי רק כל ארבע שעות, כשעברה ניידת.‬
‫- 12 ימים -‬
‫- לפני הרצח -‬
‫משטרת הפלילים הפדרלית,‬
‫כוח המשימה טרויהנד.‬
‫אמצעי בטיחות ננקטו בבית של ד"ר רוהוודר.‬
‫התגלה שמערכת מצלמות האבטחה‬
‫כובתה ביום ההתנקשות.‬
‫הצילומים האחרונים היו מ-21 במרץ 1991.‬
‫המקרה של רוהוודר לא יצא לי מהראש מאז.‬
‫ותמיד רציתי‬
‫לדבר על זה עם גברת רוהוודר.‬
‫נערכו איתה שני ריאיונות טלפוניים.‬
‫גברת רוהוודר התלוננה במרירות,‬
‫כמעט בכתה בטלפון‬
‫שבעלה עדיין היה בחיים היום‬
‫אם היו עושים יותר כדי לשמור על שניהם.‬
‫כשהחזירו אותו הביתה ביום חמישי הקדוש‬
‫שני המלווים שלו,‬
‫אמרתי להם‬
‫והם ענו בקור רוח,‬
‫"למה את מצפה?‬
‫אנחנו אמורים לחצות את הנהר בסירה בכל פעם?‬
‫אנחנו מנהלים חקירות חשאיות."‬
‫הצעתי שיציבו שומר בדלת.‬
‫לא עשו שום דבר.‬
‫- ליל הרצח -‬
‫עכשיו יום ההתנקשות.‬
‫אנשי מוקד הביטחון‬
‫בדקו את בית משפחת רוהוודר‬ ‫באחד באפריל 1991 במשמרת המאוחרת‬
‫ב-15:05, ב-17:55 וב-20:10.‬
‫לא התבצעה בדיקה במשמרת הלילה.‬
‫היו סימנים ברורים לכך שמשהו עומד לקרות.‬
‫הטלפון צלצל בלילה,‬
‫וכשענינו הייתה דממה.‬
‫אחר כך הטלפון צלצל שוב.‬
‫הסתכלתי למטה. כלום. לא היה שם אף אחד.‬
‫גברת רוהוודר הייתה מלאה מרירות‬
‫כי שום דבר לא נעשה.‬
‫וכעבור שלוש שעות וחצי בעלה היה מת.‬
‫דו"ח ראשוני מנתיחת הגופה‬ ‫של דטלב קרסטן רוהוודר.‬
‫קליע נעוץ בחזה לאחר שנכנס מהגב,‬
‫משמאל למרכז הגוף,‬
‫הוא ניקב אותו משמאל למטה עד ימין למעלה.‬
‫עמוד השדרה החזי רוסק מהקליע‬
‫בגובה החוליה החמישית.‬
‫קטיעה מוחלטת של חוט השדרה.‬
‫הכדור עבר בקנה הנשימה.‬
‫המוות נגרם מדימום פנימי.‬
‫תמונה קשה מאוד.‬
‫כשקריירה כזאת נגמרת ככה...‬
‫אם אפשר לנסח את זה ככה.‬
‫ובסופו של דבר זו ראיה‬ ‫לחוסר היכולת של המדינה,‬
‫התמונה הזאת.‬
‫שהיא לא הייתה מסוגלת‬
‫למנוע מאדם כזה‬
‫להירצח.‬
‫- משטרה -‬
‫הערב ב-18:00‬
‫הונחו פרחים‬
‫מול בית רוהוודר באוברקאסל.‬
‫דטלב קרסטן רוהוודר, ראש הטרויהנד,‬
‫לא קיבל את הרמה הגבוהה ביותר‬ ‫של אבטחה משטרתית.‬
‫מפקד משטרת דיסלדורף לא הגן על רוהוודר‬
‫כפי שהיה צריך.‬
‫הם החליטו לא לעשות את זה.‬
‫זה מעשה מכוון.‬
‫לא היה תיאום.‬
‫משטרת הפלילים הארצית בדיסלדורף‬
‫הייתה חלשה להדהים‬
‫בכל הנוגע ללחימה בטרור.‬
‫היא הייתה למעשה החלשה ביותר בגרמניה.‬
‫כולם אמרו שוב ושוב שמישהו אחר אחראי.‬
‫התרשמתי שהיה תוהו ובוהו מוחלט.‬
‫זה כלל גם את שדרוג זגוגיות החלונות.‬
‫למטה התקינו זכוכית חסינת ירי,‬
‫אבל לא למעלה.‬
‫עובדי הוש, החברה האחראית לאמצעי הבטיחות,‬
‫הסבירו הטלפון‬
‫שמשפחת רוהוודר ביקשה שיתקינו בהקדם‬
‫את הזכוכית חסינת הירי רק בקומת הקרקע.‬
‫גברת רוהוודר אמרה‬
‫שהם רוצים שגם הקומה העליונה תהיה ממוגנת.‬
‫"זה חדר העבודה של בעלי,‬
‫ואנחנו רוצים שגם שם תהיה זגוגית ממוגנת."‬
‫התובע הכללי הפדרלי ומשטרת הפלילים הפדרלית,‬
‫ששאלתי אותם כמה פעמים,‬
‫סירבו לספק מידע כלשהו‬
‫ואמרו שזה ישפיע‬ ‫על האינטרסים הביטחוניים של גרמניה.‬
‫בהובלת משטרת הפלילים הפדרלית‬
‫הוקם כוח משימה מיוחד לענייני טרויהנד‬ ‫במטה משטרת דיסלדורף.‬
‫הם הודו שהם בקושי התקדמו.‬
‫הם קיבלו מעל 100 ידיעות מהציבור,‬
‫אבל מעט מאוד מהן היו מבטיחות.‬
‫כלום. לא היה לנו כלום.‬
‫לא גילינו אם מדובר בגברים, בנשים,‬ ‫שניים, שלושה או חמישה,‬
‫אם הם באו ברכבת, במכונית, בטוסטוס‬
‫או בסירת פדאלים בנהר הריין.‬
‫שכרתי מסוק בשלושה באפריל‬
‫ורציתי לתעד את מה שקרה‬
‫מהאוויר.‬
‫זה עלה 1,000, אבל זה היה מעניין.‬
‫טסתי מעל זירת הפשע במסוק‬
‫כי רציתי לדעת איך העבריינים הגיעו לשם.‬
‫ראיתי את בית רוהוודר מתחתיי מהאוויר.‬
‫עדיין ראיתי את סרט המחסום המשטרתי.‬
‫עדיין ראיתי הרבה ניידות.‬
‫ועדיין ראיתי כיסא,‬
‫וברור שזה הכיסא שעליו ישב הצלף.‬
‫הצלף הסתתר בגינה קהילתית.‬
‫הוא ישב כאן, על כיסא הגינה הזה, חמוש ברובה‬
‫עד שהקורבן שלו נכנס לחדר העבודה.‬
‫בזירת הפשע מצאו גם משקפת,‬
‫מגבת‬
‫ומכתב הודאה.‬
‫מכתב ההודאה שנמצא בזירה‬
‫עדיין נבדק.‬
‫קבענו שהמכתב אותנטי‬
‫והוא התאים להשערות שלנו.‬
‫אמרנו מההתחלה‬
‫שאם יתקפו את רוהוודר,‬
‫נצפה לקבל הסבר כזה.‬
‫במכתב ההודאה שלהם בהתנקשות ברוהוודר‬
‫תיארו אנשים סיעת הצבא האדום‬
‫את הרס המפעלים‬
‫ואת כפיית המערכת המערבית עליהם‬
‫בלי שלמישהו יהיה אכפת מגורל האנשים.‬
‫אלה בדיוק המילים שתמצא‬ ‫במכתב של סיעת הצבא האדום.‬
‫אני יכול להקריא לכם אותו. יש לי אותו פה.‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬