Opstået af ruiner
Og vendt mod fremtiden
Lad os tjene dig til det gode
Tyskland, forenet fædreland
Gammel nød skal betvinges
Og vi betvinger den forenet
For det må da lykkes os
At solen skøn som aldrig før
Over Tyskland skinner
STASI-SLYNGLER
Stasi, tag hjem!
Vi var sikre på, at DDR ikke kunne gå under.
Vi så det ikke komme.
Jeg indså det først bagefter.
Medierne fortæller os,
at mordet på Treuhand-chef Rohwedder var RAF's værk.
Men når man ser på udførelsen, dens formodede planlægning
og ideologiske baggrund, virker antagelsen forkert.
Der er omvendt mange tegn på, at angrebene kunne være planlagt og udført
af resterende strukturer fra DDR's ministerium for statssikkerhed,
kendt som Stasi, der stadig fungerede dengang.
I Rohwedder-sagen ser jeg kun en mulighed:
Jeg ser det udført af utilfredse borgere
i det tidligere DDR. Det er jeg overbevist om.
De personer må have fået en fremragende militærtræning,
herunder træning i at blive snigskytte.
Jeg ser det som et hævndrab.
Er det muligt eller meget usandsynligt?
Når det gælder Stasi, kan ingen ondskab udelukkes.
TYSKLAND
EN ORIGINAL DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Det tyske rige…
Ingen har i sinde at bygge en mur.
Vest- og Østtyskland - en splittet nation.
Fællesskab og retfærdighed og frihed…
Rote Armee Fraktion.
… syge angreb fra umenneskelige terrorister.
...fædreland.
Opstået af ruiner…
Riv muren ned!
Vores fædreland genforenet.
Blomstre, tyske fædreland
ROHWEDDER EN PERFEKT FORBRYDELSE
BESÆTTER
Hr. Rohwedder er blevet dræbt. Hvad mener du?
Er han? Det er nyt for mig.
Jeg har ikke hørt nyhederne.
-Har du ikke hørt det? -Nej.
-Han var chef for Treuhand. -Tja...
De havde nok deres grunde. Jeg bebrejder dem ikke.
Og hvis jeg kunne bidrage, ville jeg dræbe et par stykker mere.
Vi er aldrig blevet snydt sådan før.
Den vesttyske regering burde have indset, at man ikke fører politik sådan.
Måske får det dem til at indse, at de fem nye delstater
er en tikkende bombe. Der ville ske noget. Det kunne alle se.
Jeg tvivler på, om det blev udført af RAF-terrorister,
som de siger i nyhederne.
Jeg ved det ikke. Det kunne have været folk fra Stasi.
Jeg er sikker på,
at det ikke bare var en galning eller politisk…
INDENRIGSMINISTER I DDR
…uansvarlige personer som RAF.
Jeg tror, at henrettelsen af Detlev Karsten Rohwedder
var økonomisk betinget,
på grund af beslutninger, han traf, og tiltag, han stod bag.
Berlins bymidte. En kontorbygning var den vigtigste adresse
for rige, vestlige investorer, der ville investere i DDR.
Vi forhandler om at købe et firma.
Hvad sker der?
-Vi køber et firma. -Hvilket?
Det vil jeg ikke fortælle dig her.
Jeg er bare på besøg.
-Hvorfor? -For at se, hvad der sker.
-Du er her ikke uden grund. -Jeg besøger gamle venner.
Jeg oplevede selv Treuhand, og jeg så…
EFTERRETNINGSKONTORET CHEFDETEKTIV
…hvordan folk stod i kø for at få fat i et firma.
Forretningsfolk kom med indstillingen:
"Sikke et kup.
Jeg kan købe et fuldt udstyret firma for en euro."
Jeg overdriver bevidst, men det generelle indtryk var:
"Her kommer besætterne og splitter firmaer ad…
…for at sælge dem for en hurtig gevinst.
Hvad skal jeg kalde dem?
DDR-UDENRIGSHANDEL
Dem, der udnytter ting, hvor de finder noget at udnytte.
De invaderede vores lille land som græshopper og…
Jeg vil gerne sige, at de ikke kun bidrog til kaosset.
De forværrede også menneskers personlige elendighed.
Og man kunne ikke lade være med...
...at tænke: "Skal de forestille at være vores brødre og søstre?"
Vi er lige nu i en fase, hvor firmaer og hele økonomien
skal af med alle rester af socialisme. Vi skal holde ud.
Og jo hurtigere vi dykker ned i krisen,
som en syg person, jo hurtigere kommer vi ud af den.
Detlev Karsten Rohwedder var den mest magtfulde tyske forretningsmand
i sin tid.
Der var nok dem, der ikke kunne lide nogle af hans valg.
Det er som Det Vilde Vesten,
og visse personer er uforskammede over for Treuhand.
Det ville være umuligt i Vesttyskland.
Selvfølgelig bliver privatiseringspolitik,
der udføres så voldsomt, som Treuhand gjorde her,
mødt med både accept og afvisning.
ROHWEDDERS ASSISTENT
Når vi tænker på foråret 1991,
så Rohwedder ud til at være hadet af alle.
Og vi spurgte os selv: "Er vi i sikkerhed her?"
Vi havde fået et par trusler.
Når vi boede på Grand Hotel,
valgte vi ofte
at gå over til Treuhand-bygningen om morgenen.
På den anden side af gaden var det såkaldte Demokratihus.
Han sagde: "Hvis nogen ville dræbe mig, kunne han let gøre det derfra.
Vi har ingen kontrol over, hvem der går ind og ud derovre."
Så…
Nu kan vi…
I vores telefonsamtaler sagde fru Rohwedder altid,
at Stasi må have stået bag det…
…fordi deres gamle netværk var utilfreds med,
at hendes mand opløste DDR.
I sit arbejde havde han fundet spor,
hvor Stasi måske havde gemt mange hundrede millioner,
der var forsvundet.
Og Stasi var bange for, at han ville finde deres gemmested.
Her er der et par telexer,
som jeg sendte til kriminalpolitiets afdeling for beskyttelse af staten.
Beviserne tyder på, at der er en ny form for terrorisme,
der overgår og overskygger RAF's gerninger.
De er ikke kun mere talrige end RAF.
De tidligere Stasi-medlemmer er også meget mere professionelle
med hensyn til uddannelse, kommunikation, økonomiske midler,
logistik, insiderviden og erfaring.
Og de er blindt lydige.
Sikkerhedskontoret i Sachsen-Anhalt, Klaus-Dieter Matschke.
Ja, jeg mente,
hvad jeg sagde her.
Det ville kun have gavnet dem, der troede, at salget,
den totale opløsning af landet, kunne stoppes med det attentat.
Jeg hedder Klaus-Dieter Matschke. Jeg arbejdede for BND
og senere for kontoret for forfatningsbeskyttelse.
I det job blev jeg sendt til det tidligere DDR
for at undersøge,
hvem der arbejdede for Stasi før genforeningen.
Hvad gjorde de?
Det var mit job at videreformidle alt direkte til ministerpræsidenten.
Jeg kontaktede
tidligere Stasi-generaler.
Vi tilbragte meget tid sammen, herunder at drikke sammen.
Hvis jeg manglede mere information om et emne,
spurgte jeg en af dem, og han gav mig et svar.
Jeg spurgte generalerne om Rohwedder-sagen,
og de var kommet til samme konklusion:
Mordet var nok udført af deres egne folk.
STASI OBERSTLØJTNANT
Jeg hedder Eberhard Böttcher.
Jeg arbejdede for ministeriet for statssikkerhed.
Mit sidste job var i Hovedafdeling XXII
som leder af Afdeling 1, og min rang var oberstløjtnant.
Min eneste grund til at være med i Stasi
var mit dybtfølte ønske om at forhindre endnu en krig.
Jeg oplevede selv 2. verdenskrig.
Min hjemby Plauen blev bombet og 80 procent knust.
Der var næsten ingen bygninger tilbage.
Jeg har gemt mig i en kælder og frygtet for livet.
Den oplevelse har formet, hvem jeg er.
Ikke mere krig!
DDR'S UNGDOM HILSER VERDENS UNGDOM
Venskab med vores russiske brødre!
DDR var en antifascistisk stat, og det gjorde det til det bedste Tyskland.
Man skal huske på,
at nazister, der gerne ville væk
og ikke ville fanges og retsforfølges af russerne,
tog til de vestlige zoner.
Det førte til, at de vestlige zoner
var fuld af nazister i forskellige udgaver.
De samme mennesker,
der også ville dræbe mig et par år tidligere,
fordi jeg er jøde.
UKENDT
Hvis man ser tilbage på den forfærdelige periode i vores lands historie,
Holocaust, 2. verdenskrigs ødelæggelser, de rædselsvækkende uretfærdigheder,
som Tyskland påførte sine europæiske naboer og Sovjetunionen...
Med tanke på det fortjener vi ikke den store lykke at blive genforenet.
Selv om vi ikke fortjener det, har vi opnået det.
Ud fra en økonomisk synsvinkel var DDR på vej mod et kollaps,
men det var uventet med hensyn til samfundets koncept.
Der var også forræderi i vores rækker.
Folk blev modtagelige.
Nogle var bare bange. De ville have gjort alt…
...i frygt.
Vi havde håbet, at socialismen kunne genopfinde sig selv.
Vi ventede på, at det skete.
Men hvad skete der så? Undergang. Som beordret af Gorbatjov selv.
Gorbi!
Sovjetunionen havde store økonomiske problemer.
FINANSMINISTER
I sommeren 1989
bad Helmut Kohl mig om
at give Sovjetunionen og Gorbatjov
et anfordringslån på fem milliarder D-mark.
fordi Gorbatjov havde enorme økonomiske kvaler.
Under normale forhold fik jeg kun lov til at yde anfordringslån,
hvis jeg var 99 procent sikker på at få pengene tilbage.
I dette tilfælde var jeg 99 procent sikker på,
at vi ikke fik pengene tilbage,
men vi skubbede bare vores finansregler til side.
Det var en meget vigtig tillidsskabende gestus,
der lod Gorbatjov vide,
at han kunne regne med Helmut Kohl og hans regering.
Hr. generalsekretær, hvis De trykker på den venstre knap på dette apparat,
ser De et billede af dagens æresgæst: Dem selv.
Og, hr. generalsekretær, vores vigtigste budskab til Dem er,
at vi takker for tempoet og dynamikken i Deres politik.
Vi ville have en holdningsændring.
Sovjetunionen begyndte at tænke:
"Måske er det bedre
at have et godt forhold til et genforenet Tyskland
frem for at have Vesttyskland som fjende."
På det tysk-sovjetiske topmøde i Moskva
har kansler Kohl og stats- og partichef Gorbatjov
haft private samtaler i fire timer.
Den sovjetiske ledelse var glad for, at Helmut Kohl kom til Moskva
med et gavmildt tilbud om økonomisk støtte.
Gorbatjov og jeg er enige om,
at den tyske nation skulle have eneret til at beslutte,
om den vil leve sammen igen i et land.
Han var...
Giv mig din hånd.
Det kan vi sige i dag. Ja. Rigtig godt.
Vi bør drikke os fulde!
DDR måtte gå under over for Vesttyskland,
for alle de allierede var væk. Sådan var det.
-Har I fået en drink? -Ja!
For Tyskland!
På grund af Gorbatjovs forræderi...
...forsvandt vores land.
Min verden styrtede sammen. Jeg var deprimeret og trist.
Og mit job var væk. Vi måtte gå.
De sidste medarbejdere i Stasi blev i dag arbejdsløse.
Politichefen sagde:
Vi indsamler først deres våben og opbevarer dem.
På et centralt depot afleverer de så deres uniformer.
Vi ville ikke kendes som tidligere Stasi-medlemmer.
Dårlig omtale i aviserne,
i TV og andre steder skabte stor angst.
Der var sågar tale om
at beskrive os som en kriminel organisation.
NED MED STASI
Miljøminister Karl-Hermann Steinberg
var en undercover-Stasi-meddeler.
Minister, har De en kommentar?
Jeg må afvise hr. Fischers anklager.
MILJØMINISTER
Vi har et par spørgsmål
om Deres arbejde for ministeriet for statssikkerhed.
Hvor kom den idé fra?
-Må vi spørge... -Nej. Og tag ikke billeder af mig.
-Vi leder efter hr. Pirne. -Pirne? Det er mig.
-Dem? -Ja.
-Kan De stoppe? -Er De Stasi-betjent?
-Nej. Kan De stoppe? -Var De Stasi-betjent?
Dokumenter viser, at De er betjent på specialopgave.
Det var jeg.
-Var De? -Det hører fortiden til.
-De var betjent på specialopgave? -Ja.
-Indrømmer De det? -Ja.
Hvorfor benægte det?
Hr. Rohwedder, kunne De opløse de gamle SED-netværk
for at få mere frie tøjler?
Hr. Lohse, hvis De taler om Stasi-medlemmer,
har vi ingen i Treuhand. Ikke længere.
Jeg vil ikke lede en organisation, hvor de folk arbejder.
Mange blev bare fyret
og fik ingen anerkendelse for deres livsværk.
Det var uretfærdigt,
og det gjorde mig meget ondt at se dem blive fyret
af historiens selvudråbte vindere. Men der var ingen sejr.
Hvis nogen vandt, var det os, østtyskerne.
Fra den ene dag til den anden var de ingenting.
I dag en general, i morgen en tigger på gaden.
Det havde en enorm negativ effekt
på de tidligere væbnede styrker. Ikke kun Stasi.
Alle skal forstå, at de tidligere Stasi-medlemmer er vrede.
Deres tab af social status er mildest talt en katastrofe.
Tidligere højtstående ledere er enten blevet fyret,
arbejdsløse eller har triste job på bunden af den sociale rangstige
langt under deres evner.
Det gælder alle personer, der frivilligt afgav deres magt
for at finde deres plads i dette nye, demokratiske system.
Jeg kan selvsagt ikke udelukke en galning af og til.
Stasi havde 100.000 fuldtidsansatte. Der kunne være en, der bar nag.
Hævnangreb for at dræbe en?
Utænkeligt.
Selv om muligheden var der.
Vi havde våbnene.
Hvis vi havde fået ordre om at bruge vores våben, var jeg taget af sted.
Men jeg ved ikke, om jeg ville skyde.
Det var faktisk ikke en stor nyhed for mig, at den mand blev skudt.
Det var uden betydning.
Jeg havde vigtigere ting at se til. Såsom at komme på benene igen og tjene penge.
Jeg var heldig at møde chefen for et sikkerhedsfirma.
Han hyrede mig på stedet.
Men det føltes stadig
som at blive nedgraderet fra at være leder af et hospital
til at blive portør.
Dengang ansatte vi mange fra DDR's specialstyrker.
EJENDOMS- OG PERSONBESKYTTELSE
I Düsseldorf/Essen-området havde vi omkring 30 i forskellige stillinger.
Vi var glade for at have dem, for de kunne håndtere et våben,
havde en militær tankegang og kunne bevogte, patruljere og beskytte.
De var vores foretrukne rekrutter. Det var ikke umoralsk.
Vi kunne alligevel ikke tjekke hele deres baggrund.
Fire private sikkerhedsfirmaer
opererer i VIP-området ved Kaiser-Friedrich-Ring i Düsseldorf.
Havde de i deres gruppe et sort får, der udspionerede Rohwedder-huset?
Hvordan kunne skytten ellers vide,
at kontorruden på første sal i Rohwedders hus ikke var skudsikker?
Der er meget, en vagt kan opfange.
Jeg vil ikke udelukke, at folk snakkede med andre, når de ikke var på vagt,
og at de sagde ting som: "Se det hus! Han må være rig!
Hvordan er hans vagtordning?"
Og at detaljer om privat sikkerhed
og politiets tilstedeværelse måske blev afsløret.
Alle de teorier er ikke helt tossede.
Jeg spørger stadig:
Hvem stod bag mordet på min tidligere chef?
Jeg fik tidlig indsigt i det tidligere Stasi,
mens jeg arbejdede for Treuhand,
men at efterforske Stasi-strukturer og -forseelser
var ikke vores primære bekymring. Vi styrede rigdom.
Der er sket mange ting, der ikke er kønne,
og jeg føler mig af og til som vicesheriffen, der får skylden
for alt, der er gået galt i de sidste par måneder.
Det er ret uretfærdigt.
Hr. Rohwedder skulle træffe bizarre beslutninger,
som visse personer fandt upopulære.
Og var der blandt de ulykkelige en skurk,
der ville beskytte sine interesser med et våben,
så kan det have været en grund til hans død.
FIRE UGER
FØR MORDET
I marts 1991 havde vi diskussioner om
at ansætte revisorer til at analysere og fastslå,
om der var skjulte aktiver, vi skulle have kontrol over.
Jeg er Kurt Hillmann. Født i Berlin.
Jeg læste international handel og fik et job i DDR-ministeriet for udenrigshandel.
Jeg blev tildelt det internationale handelsfirma IMES.
Deres forretningsområde
var salg
af våben og ammunition.
Det primære våben var AK-47.
Hvor solgte vi dem?
Afrika.
Sydamerika.
IMES var en del af KoKo.
Afdelingen for Kommerciel Koordinering.
Det var et netværk af mange personer,
der ofte drev normal handel
for at tjene udenlandsk valuta til DDR...
SKATTESVINDEL-EFTERFORSKER
…så man kunne købe ting, der ikke kunne købes med DDR-mark.
Men de havde også ret tvivlsomme metoder.
Der var svindelaftaler som en nødappel om
at donere blod til jordskælvsofre i Rumænien.
Men blodet blev solgt til Røde Kors i München.
Medicinsk udstyr, kunsthandel,
våben og ammunition…
Der var en masse varer involveret.
Hvordan de tjente deres penge, og hvor meget de tjente,
kom først frem efter murens fald.
Våbnene omfattede meget mere end den velkendte AK-47
og dens ammunition.
At handle med våben…
Fra et forretningsmæssigt synspunkt er det alt, der indbringer penge.
Det er ligegyldigt, om der handles med knapper eller tunge maskiner.
Tag ikke fejl.
Det var en velorganiseret afdeling, der fik det meste ud af kapitalismen.
Afdelingslederen var Alexander Schalck-Golodkowski.
Hvis der var korruption, svindel, uærlighed,
må andre efterforske det. Ikke os.
Men vi vil gøre vores til at kaste lys over Schalck-Golodkowski-sagen.
Vi gør, hvad vi kan, men det er en ret eksplosiv sag.
Sjældne, offentlige billeder af ham.
Schalck var en af de vigtigste mæglere mellem Øst og Vest.
Hvorfor jagtede de aldrig
de manglende millioner?
Kan nogle mennesker måske have en interesse i at forsinke det?
Myndighederne efterlyser statssekretæren for Kommerciel Koordination,
Alexander Schalck-Golodkowski.
Forretningseksperten Schalck-Golodkowski, som var til samtaler i Bonn i går,
anklages for at udnytte sin stilling og for underslæb.
Dr. Schalck-Golodkowski var på flugt.
De fløj ham til efterretningskontoret i München.
Og vi sagde: "Slipper han af sted med det så let?"
Det indledende retsmøde fandt sted i Berlin i sagen
mod DDR's indkøber af fremmed valuta, Schalck-Golodkowski.
Han fik vist en betinget dom på 18 måneder,
og han grinede nok ad den.
Vi havde en anden retssag mod ham, men høringerne måtte udsættes
fordi den tiltalte sad i den tyske regerings fly på vej til Kina
for at rådgive om handel med Østen.
Derefter vidste vi, at vi ikke kunne forvente meget af statsanklageren.
Der blev holdt en beskyttende hånd over manden.
Indenrigsminister Schäuble afviste i dag en artikel i Stern om,
at han hjalp indkøberen af udenlandsk valuta
og Stasi-ansatte Schalck-Golodkowski
med at undslippe DDR's retsvæsen.
Der ventede ingen sag på ham i Vesten,
men vi blev enige om, at han skulle hjælpes på humanitær vis,
og det gjorde kirkens velfærdsorganisation.
Wolfgang Schäuble var en central person i efterforskningen.
Han ved en masse, men sagde kun lidt.
Regeringen holdt lav profil og gemte dokumenter væk.
Vi blev ret vrede, da vi hørte, at Schalck havde sendt breve til Schäuble.
Han må have nævnt detaljer
om firmaer, aktiver og så videre.
Vi fik aldrig adgang til de breve.
Først kunne Schäuble ikke huske det. Så kaldte han brevene private,
og derfor skulle han ikke aflevere dem.
Og han kunne ikke huske, om han stadig havde dem.
Og så skulle vi finde pengene?
Beslaglægge dem? Hvordan? Vi havde intet.
Den særlige medieinteresse:
Indholdet af fem kufferter med eksplosive dokumenter.
Schalck kalder dem sit livsværk.
Politisk sprængstof i et genforenet Tyskland.
Schalck-Golodkowski havde en meget fleksibel personlighed.
Han vidste intet om mine opgaver, og jeg ved intet om hans.
Med tanke på, at nogen...
JUSTITSMINISTER
…vil støtte og beskytte hr. Schalck,
kan jeg kun gentage, hvad jeg har sagt flere gange før:
Noget værre vrøvl!
Filer om vesttyske politikere er blevet destrueret.
Jeg nævner ikke navne, men den politiske elite ved, hvem jeg henviser til.
Det betyder, at vi ser de umoralske,
dumme, onde personer i forskellige funktioner,
fordi ingen filer bliver fundet. De er væk.
Men jeg ved én ting. I foråret 1991 var der ingen Stasi-strukturer,
der kunne henrette folk. De eksisterede ikke.
KRIMINALPOLITIET
LEDER AF AFDELINGEN FOR STATSBESKYTTELSE
At det mord kunne blive
udnyttet politisk dengang, er interessant.
Som politisk bevidst og med kriminologiske tanker spørger jeg:
Hvem nyttede det?
Jeg kan forestille mig en, der ikke havde noget at gøre med Stasi eller RAF.
Han kunne være en uafhængig morder, men underlagt ordrer...
...fra en vestlig, politisk interessent.
Tekster af Claus Christophersen