A Rohwedder-gyilkosság
tényleg a tökéletes bűntény volt.
A végrehajtását tekintve…
És most,
harminc évvel később, még mindig nem oldották meg.
Persze vigyáznunk kell arra, hogy ne csodálattal tekintsünk rá.
Ezt gyilkos és hidegvérű pontossággal tervelték ki.
Néhány részlet nem illik bele
ebbe a hidegvérrel kitervelt profi munkába,
ami a helyszínt, az időzítést és a menekülési útvonalakat illeti.
Emellett amatőr hibákat követtek el, például hátrahagytak golyóhüvelyeket,
cigarettacsikkeket
és egy törölközőt.
A törölközőn volt egy hajszál, de akkoriban ezt nem tudták.
Ebből arra lehet következtetni,
hogy akár hamis nyomok is lehettek.
Mintha egy tökéletesen kitervelt gyilkosság lett volna,
amit helyszínelők segítettek.
Olyan volt, mintha bűnügyi takarítók jöttek volna az elkövető mögött.
Mintha lett volna vele ballisztikai szakértő
és halottkém a tetthelyen, akik feltakarították azt.
ÁLLAMI RENDŐRSÉG AZ ÁLLAMBIZTONSÁGI OSZTÁLY FEJE
Ilyen érzést kelt, ha nem találunk nyomokat.
Tehát az elkövető vagy elkövetők vagy profik voltak,
vagy egy nagy összeesküvésről volt szó.
NÉMETORSZÁG
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ DOKUMENTUMFILM-SOROZATA
A Német Birodalom!
Senki nem akar falat építeni.
Nyugat- és Kelet-Németország, egy megosztott nemzet.
Egységet, jogot és szabadságot…
Vörös Hadsereg Frakció.
…a barbár terroristák atrocitásokat követtek el.
…a német hazának
A romokból feltámadva…
Le kell dönteni a falat.
Hazánkat egyesítették.
…virágozz, német haza !
ÁLDOZAT
Detlev Karsten Rohwedder, egy férfi óriási tervekkel,
a hatalmas és nagy port keverő Treuhand vezetője.
Ahhoz, hogy jobban megismerjük,
bevetjük a mondatkiegészítős játékunkat. A mondat első fele így hangzik:
Azok, akik bármi áron meg akarják menteni a munkahelyeket…
…valószínűleg elpusztítják őket újak teremtése helyett.
Az üzletben a kegyetlenség…
…elengedhetetlen.
De el kell venni az élét, hogy ne fájjon annyira.
A gyorsaság, amivel Helmut Kohl a német egységet létrehozta…
…meglepő volt, de helyes.
1990. OKTÓBER 3.
A most már egész Németország kancellárja azt mondta: „Az álom végre valóra vált.”
Németország ma éjfélkor egyesült.
Több százezres tömeg ünnepelte az újraegyesülést Berlinben.
HAT HÓNAPPAL
A GYILKOSSÁG ELŐTT
Az újraegyesülés estéjén találkoztam Rohwedderrel a Reichstagban.
SZÖVETSÉGI KANCELLÁRI HIVATAL ÁLLAMTITKÁR
Megkérdeztem, hogyan vélekedik a jövőről…
és azt mondta, hogy: „Kétségtelenül nehéz lesz,
de tudja, Herr Ludewig,
én elmentem a cégekbe, és beszéltem az emberekkel.
Biztos vagyok benne,
hogy elég működőképesek ahhoz, hogy túléljék ezt.
Meg tudjuk csinálni.
Viszlát!” Ezután eltűnt a tömegben.
Ez körülbelül egy órával,
vagy fél órával éjfél előtt volt, jól emlékszem.
Berlin mindkét részéről érkeztek fiatal sportolók,
hogy a szövetségi német zászlót lengessék.
Megszólalt a szabadság harangja a német történelem fordulópontján.
Az NDK-ban nem volt egységes a közhangulat.
Egyesek azt mondták: „Újraegyesítést akarunk.”
Mások pedig azt, hogy: „Nem azért építettük ezt az országot 40 évig…
GAZDASÁGI MINISZTER, NDK
…hogy így eltűnjön a süllyesztőben, és mások bekebelezzék.”
…a német hazának
Engem az aggasztott…
POLITIKUS
…hogy hittek Helmut Kohlban,
és a nagy ígéreteiben a virágzó tájakról és az egységről.
Én azt gondoltam: „Megőrültél? Itt a lehetőség, hogy más utat válassz.”
Addig a pontig reménykedtünk, hogy egy harmadik úton fogunk elindulni,
ami az NDK szocializmusa
és a nyugatnémet kapitalizmus között fekszik.
De akkoriban az ország euforikus állapotban várta
a kapitalizmust.
Egységet, jogot és szabadságot A német hazának
Kedves polgárok!
Pár órán belül az álmunk valóra válik.
Több mint 40 évig tartó, keserű megosztottság után
Németország, a hazánk, újraegyesült.
Piacgazdasági politikánknak köszönhetően
néhány éven belül az egykori keletnémet tartományokat: Brandenburgot,
Mecklenburg-Elő-Pomerániát,
Szászországot, Szász-Anhaltot
és Türingiát virágzó tájakká fogjuk átformálni.
Október 3-án
volt egy hatalmas tüntetés az újraegyesülés ellen,
aminek a neve „Németország, pofa be” volt.
Úgy 20-30 000 résztvevő volt.
Közöttük sok nyugat-berlini rendőr,
akiket akkor először szabadítottak rá Kelet-Berlinre.
Számomra az újraegyesülés a legrosszabb volt, ami történhetett.
A berlini fal lebontása nem volt szükséges…
A RAMMSTEIN BILLENTYŰSE
…de végül is az is jól sült el.
Ami igazán megdöbbentett, az az újraegyesülés volt.
Hirtelen beleerőltettek minket egy országba,
amit nem éreztünk magunkénak.
Sosem akartam nyugatnémet polgár lenni, az isten szerelmére!
Nem tetszett a társadalmuk.
Azóta sem szeretem.
Nem tetszik, ahogy kezelik a dolgokat.
A tulajdont, az ingatlant,
ahogy ránk kényszerítették a törvényeiket, amikből mi nem kértünk.
NYUGAT
Az áruház túl van zsúfolva.
Kérem, értsék meg,
hogy csak kisebb csoportokban engedhetjük be önöket!
Ne lökdösődjenek! Nézzék meg, milyen szép sorban várnak elöl!
- Változott valami az ön számára? - Igen, a jövő bizonytalanabbá vált.
- Igen. - A munkában.
Minden túl gyorsan történt.
Nem tudom, mit akar hallani.
Tudja milyen problémákkal kell szembenéznünk, nem?
Mi változott az ön számára?
A Treuhand tönkreteszi a cégeket, és munkanélkülivé teszi az embereket.
Minden eladásra kerül, és mi még örüljünk is ennek?
Nem szabad elfelejtenünk,
hogy a jelentések szerint az NDK legkésőbb 1991-re csődbe ment volna.
PÉNZÜGYMINISZTER
Az NDK autógyártására már nem volt igény.
A Stralsundban és egyéb helyeken épített óriási hajók iránt
már nem volt kereslet.
Nem volt értelme folytatni egy olyan vállalkozást,
ami már nem tudta eladni a termékeit.
Kellett hozzá egy piac,
akárcsak Nyugaton.
Az ellentét Kelet és Nyugat között
nagyon érzékelhető volt, amikor a bonni politikusok átjöttek.
A TREUHAND IGAZGATÓJA
Olyan volt, mint az Enterprise Csillaghajó érkezése.
Mintha valami furcsa erő érkezett volna.
Érzékelhető volt, hogy valami nem volt rendben.
Nem tudták… Mindig idegesek voltak, amikor Kelet-Németországba jöttek.
A békés légkör
nyugaton, a minisztériumban,
a csobogó szökőkút, a csiszolt padlók, a csönd…
Az egy másik ország volt, egy másik bolygórendszer.
Berlinben, amikor reggel beértél a Treuhandbe,
a munkások vártak az ütőkkel, hogy ráverjenek a kocsidra.
TREUHAND = MAFFIA
TREUHAND VAGYONÜGYNÖKSÉG
Az emberek azt hiszik, mi egy sötét, komor, eőrs kastély vagyunk
itt, az Alexanderplatzon.
Sajnálom, hogy így vélik. Ez egy nagy félreértés.
Nevetségesen sokat kell dolgoznom, és nyomorúságos az életem.
Amikor reggel bejövök az irodába, még sötét van,
és este, amikor hazamegyek, már sötét van.
Majd visszamegyek a hotelbe, még kicsit dolgozom,
elkapok pár percet a TV-ből, aztán lefekszem.
ÖT HÉTTEL
A GYILKOSSÁG ELŐTT
A legtöbben nem számítottak rá, hogy a helyzet ilyen drámai lesz.
A munkanélküliség az egekbe szökött:
700 000 köztisztviselői állás, 400 000 a mezőgazdaságban,
550 000 a fém- és villamosiparban és még sorolhatnám.
Ha hamarosan nem lesz látható javulás,
nem fél, hogy újabb forradalom törhet ki az egykori Kelet-Németországban?
Nos… először is, épphogy csak bementünk az alagútba.
Most haladnunk kell az alagútban egy kicsit,
félelem nélkül, és végül meg fogjuk látni a fényt.
A TREUHAND ALELNÖKE
Aggódtam a növekvő feszültség miatt,
de Rohwedder higgadtsága miatt nem.
Ez pozitív volt, meg az is, hogy olyan kemény volt.
El tudta viselni az ütéseket, de vissza is ütött.
A politikusok nagyon jól meg tudtak bújni a Treuhand mögött.
És persze Rohwedder ideális bűnbak volt.
Ha akkoriban olvasták az újságokat és a tudósításokat,
mindenki tombolt.
NÖVEKSZIK A NYOMÁS
Az állam és a média által gyakorolt nyomás óriási volt.
ERŐS KRITIKA ÉRI A TREUHANDET KÖVETKEZIK A CSŐD
Agresszív hangulat uralkodott. Várható volt,
hogy lesz valami következménye.
Hol fekszik az ön személyes fájdalomküszöbe,
amire már azt mondaná, hogy: „Most már kiszállok”?
Nem érzek fájdalmat.
A helyzetnek nagyon rosszra kellene fordulnia
teljesíthetetlen kérésekkel, amiket senki nem fogadna el.
Ha azt mondanák, hogy itt minden kezelhetetlen.
Hogy minden szervezetlen, és…
veszélyes és drámai.
Rohwedder eljött hozzám pont 1990 karácsonya előtt
a pénzügyminisztériumba.
Azt mondta, hogy fel akar mondani.
Könyörögtem neki, hogy maradjon.
Helmut Kohl szintén könyörgött neki.
Azt mondtuk neki: „Szükségünk van rád.”
Próbáltam…
meggyőzni, hogy maradjon.
Még mindig eszembe jut a beszélgetésünk. Jól emlékszem rá.
Azt mondtam Rohwedder gyerekeinek,
hogy: „Ha nem kérlelem apátokat, hogy maradjon,
talán még ma is élne.”
Ezzel a gondolattal kell együtt élnem, de…
mégis ez volt a helyes döntés,
megkérni azt, aki a legjobb ember volt a munkára,
hogy folytassa Németország érdekében.
Úgy gondolom, én csak azt hangsúlyozhatom,
hogy fontos, hogy az emberek megértsék,
hogy ez a jelenlegi helyzet…
- Herr Rohwedder! - …véget fog érni.
Ha a munkanélküliség eléri a 40, vagy akár az 50%-ot…
Németországban sosem voltak ilyen statisztikák.
Még a nagy válság idején sem, illetve Hitler előtt sem.
Tartok tőle,
hogy az önre és a Treuhandre nehezedő nyomás egyre csak nőni fog.
HAT NAPPAL A GYILKOSSÁG ELŐTT
A szokásos hétfői tüntetések ismét elkezdték uralni
a politikai helyzetet Kelet-Németországban.
Több tízezren gyűltek ma össze,
hogy felhívják a figyelmet a keletnémet gazdasági helyzetre.
100 000 ember csatlakozott.
Számos bajor és hesseni rendőr akadályozta meg
a kormányzati épületekhez való hozzáférést.
1991 márciusától rendszeresen részt vettem.
Kivettem az estéket, és elmentem a hétfői tüntetésekre, és…
az emberek dühösek voltak.
Nagyon dühös volt a légkör, főleg azok részéről,
akiknek először tették ki a szűrét.
Nemet mondunk a Treuhand politikájára,
ami saját magára is szégyent hoz.
Nemet mondunk arra a politikára,
amely eladja a cégeket, mit sem törődve az emberek sorsával.
Valami készülőben volt.
1991 márciusában egy új polgári mozgalom,
talán még munkásmozgalomnak is lehet hívni, bontakozott ki az utcákon.
Lipcse kiáltásai ma is hangosan és tisztán hallatszottak.
Számos transzparens
Kohl kancellár lemondását követelte, valamint új választást.
Mi vagyunk a nép,
és új választást követelünk!
A hétfői tüntetések ismét visszatértek.
Egy veszélyes, társadalmi robbanás van kialakulóban, ez egyértelmű.
Rengeteg volt NDK-s állampolgár vesztette el az állását és a reményt.
Új választást!
Kohl kancellár abszurdnak titulálta az új választásos spekulációkat.
Ma este, a fagyos hideg ellenére ismét az utcára vonultak.
Minden hétfőn folytatni akarják,
amíg a követeléseiket el nem fogadják.
A dolgok kezdtek beérni, ami szerintem egyeseket megijesztett.
Hatalmas fejtörést okozott ez a Kohl-kormánynak.
A Treuhand természetesen villámhárítóként is működött.
Ha az a mérhetetlen düh akkor elszabadul Bonnban,
nem tudom, létezne-e még Bonn.
Nincs tapasztalatunk Németország újraegyesítésében.
Remélem, a német kormánynak soha többé nem lesz szüksége
efféle tapasztalatokra.
Folyamatosan döntéseket kell hoznunk, és mind elkövetünk hibákat.
Minden nap több tízezer munkanélküli tüntető vonul fel
az egykori NDK utcáin, és a számuk egyre csak növekszik.
Ez nem egy még nehezebb helyzetnek az előszele?
A GYILKOSSÁG ÉJSZAKÁJA
Akárkik is voltak a tettesek…
gyanítom, hogy egy nagyobb hálózat lehetett.
Mivel egy politikában elmélyült nyomozó vagyok,
mindig felteszem magamnak a kérdést,
kinek volt haszna belőle? Ki járt jól?
Számos lehetséges magyarázat van,
köztük politikai jellegű is.
Például a teória a RAF harmadik generációjáról
engem sosem győzött meg igazán.
Lehet, hogy igaz, de nem feltétlenül.
Mások is lehettek az elkövetők.
Én valószínűleg kizárnám a RAF-ot.
Nem voltak kétségeim afelől, hogy a RAF tette.
Számomra egyértelmű volt,
hogy övéké volt a politikai felelősség, és hogy ők követték el a gyilkosságot.
Sosem kételkedtem benne.
ÁLLAMBIZTONSÁGI HIVATAL BŰNÜGYI FŐTANÁCSOS
Sosem változtattam az álláspontomon, ami a gyilkosságot illeti.
Meggyőződésem, hogy volt Stasi-tagok tették,
és hogy bosszúból követték el.
Lehetséges, hogy volt összefüggés a Stasival,
hogy a keletnémet munkásosztályt Nyugat ellen uszítsák.
Végül egy harmadik eshetőség, ami megfordult a fejemben,
hogy a Nyugat rendelte el a gyilkosságot, és bérgyilkosokat fogadott fel.
Mármint az akták nem tűnnek el folyamatosan csak úgy maguktól.
Állami érdekek, szükséges titoktartás, az informátorok védelme.
Ezek gyakran kifogásként szolgálnak, hogy megakadályozzák,
hogy ellenőrizni lehessen a tényeket.
Persze ez már önmagában is gyanút kelt az emberben.
Biztos vagyok benne,
hogy a Nemzeti Nyomozó Iroda és a szövetségi főügyész…
BŰNÜGYI ÚJSÁGÍRÓ
…sokkal közelebb járnak a Rohwedder-gyilkosság megoldásához,
mint azt mi hisszük.
Magam is többször kikérdeztem őket.
Csak légből kapott válaszokat kaptam. „Minden irányba nyomozunk.”
Valaki akkor beszél így, ha rejteget valamit.
Van valami ötletük, de nem akarják elmondani,
mert valami olyasmit fedhet fel,
ami a velejéig megrázná a köztársaságot.
Felbukkant egy nyom.
A nyomozók annak idején hajszálakat találtak.
Az új technológiák segítségével beazonosították,
hogy az egyik az állítólagos terroristáé, Wolfgang Gramsé.
Amikor a Rohwedder-gyilkosság történt,
akkoriban nem tudtunk mit kezdeni a hajszálakkal.
Akkoriban csak úgy lehetett hajszálakat elemezni…
NEMZETI NYOMOZÓ IRODA KOMMUNIKÁCIÓS VEZETŐ
…ha azokat kitépték, és voltak rajta sejtmaradványok.
Az úgynevezett telogén hajszálak, a gyökér nélküli hajszálak elemzése
csak sokkal később vált lehetségessé.
Később alkalmaztuk ezt, és megerősítettük, hogy Grams hajszála volt.
Természetesen lehet, hogy valódi haj, Grams haja.
De vajon természetesen módon került oda,
vagy valamilyen más úton? Ezekre a kérdésekre sosem kaptunk választ.
ÁLLAMBIZTONSÁGI HIVATAL VEZETŐ HELYSZÍNELŐ
Ha Grams DNS-ének jelenlétét biztos nyomként akarjuk tekinteni,
akkor persze egyértelmű,
hogy Gramsnek köze volt a Rohwedder-gyilkossághoz.
De hogy pontosan hogyan, és hogy mikor hagyta hátra a DNS-ét,
azt nem tudjuk megválaszolni.
De akkoriban ő egy vezető figura volt.
1990 és 1992 között én voltam az állambiztonsági egység vezetője,
és én feleltem a volt NDK területéért.
1991 tavaszán
letartóztathattam volna Gramset és a társát.
Akkoriban az irodánkba,
a terrorelhárító egységünkre
érkezett némi információ Türingiából,
miszerint ez a két személy ott rejtőzködött.
Szóval elküldtem az egyik emberemet Türingiába, hogy kivizsgálja,
és a körülmények függvényében letartóztassa őket.
Valamilyen ürügyre hivatkozva küldtük ki.
Majd kaptam egy telefont a Nemzeti Nyomozó Irodától,
amiben azt mondták, hogy ők egyedül elintézik az ügyet.
Nem szabadott közbelépnünk.
Jó estét, hölgyeim és uraim!
Lövöldözésbe keveredett két magas rangú RAF-tag
ma délután Bad Kleinen városában, amikor is az állítólagos terroristát,
Wolfgang Gramsot agyonlőtték.
Megbízható fülest kaptunk
a Rajna-vidék-Pfalz állambiztonsági hivatalától,
miszerint sikerült nekik
beépülniük a RAF parancsnoki szintjeibe.
NEMZETI NYOMOZÓ IRODA
Azonnal riasztottam a különleges alakulatot,
és utasítottam a csapatunkat,
hogy zárják le a Bad Kleinen pályaudvar körüli területet.
Bad Kleinen egy dicső pillanat volt a hírszerző szolgálatok számára.
Húsz év alatt először sikerült
beépíteniük egy embert
egy terrorista szervezetbe.
Ott ültem a telefonnál az irodámban a Nemzeti Nyomozó Irodában
a helyettesemmel és a szövetségi főügyészséggel együtt.
Ki volt hangosítva, így mindenki hallotta.
Azt az információt kaptuk: „Küldetés teljesítve. Vannak sérültek.
A célszemély…
A célszemély tüzet nyitott.”
A 9. határőrcsoport egyik tagja is halálos sérüléseket szenvedett.
Ezután megtudtuk, hogy a kollégánk meghalt,
valamint hogy Gramset elszállították,
majd ő is meghalt.
Olyan este nyolc körül lehetett, amikor rájöttem,
hogy a küldetés kudarcot vallott.
Az állítólagos RAF-terrorista, Grams halálának körülményeit
még homály fedi.
A Bad Kleinen-i események után furcsa érzésem támadt.
Az egész ügy valahogy fura volt.
Azt hittem, ismerték Gramsék tartózkodási helyét,
és tudomásul vették, hogy egy-két ember életét vesztheti aznap.
A Bad Kleinen-i állomás akciójának körülményei ma még zavarosabbá váltak.
A helyszínen még nem sikerült minden bizonyítékot feltárni.
Még azt sem lehet tudni, egyáltalán hány lövés dörrent el.
Ezután jött a botrány.
Az azt követő vasárnap megjelent a Spiegel magazin,
és a „halálos találatról” írt.
Akkor jöttem rá,
hogy ez egy PR-es katasztrófává nőtte ki magát.
Le akartak számolni velünk.
Azon a vasárnapon meglátogattam a belügyminisztert,
aki lemondott.
Ezután én magam is kételkedni kezdtem, hogy mi történt aznap.
Kételkedni kezdtem.
Herr Seiters vállalta a felelősséget a hibákért,
majd meglepő módon lemondott tisztségéről.
Von Stahl szövetségi főügyészt elbocsátják.
A Grams-ügyben történt balesetek után…
Nem emlékszem semmilyen más ügyre,
amely során nyolc-tíz politikust és magas rangú tisztviselőt
korai nyugdíjba kényszerítettek
egy rendőrségi akció eredményeképp.
Ez olyan volt, mintha az egész biztonsági létesítmény
csődjét jelentették volna be.
Tíz nappal a Bad Kleinen-akció után még mindig rejtély fedi,
hogy ki sütötte el a fegyvert,
ami végzett az állítólagos RAF-terroristával, Wolfgang Gramsszal.
Az állítólagos RAF-terrorista, Wolfgang Grams boncolása után
a Spiegel magazin jelentései szerint véletlenek sora is közrejátszott abban,
hogy a halál körülményeit nem tudják tisztázni.
Állítólag Grams holttestét alaposan lemosták,
így a vérmaradványokat eltávolították róla.
A schwerini nyomozók még mindig fontos bizonyítékok után kutatnak,
hogy meg tudják határozni a halál okát.
Az egész nyomozás egy Murphy törvénye volt.
Hogy egy példát mondjak…
Elküldtünk pár bizonyítékot a zürichi rendőrségnek, hogy bizonyítsuk,
hogy elfogulatlan nyomozást akartunk.
A svájciak vizsgálták át Grams dzsekijét lőszermaradványok után.
Ennek az lett az eredménye, hogy Grams dzsekije eltűnt
a zürichi intézetben, és nem került elő.
Szóval egy olyan ember számára,
aki szkeptikusan állt a rendőrség és az igazságszolgáltatás előtt,
annak úgy tűnhetett, hogy valamit el akartunk titkolni,
hogy valami nem stimmelt.
A mentális reakció, miszerint valaki öngyilkosságot követ el
egy kilátástalan helyzetben,
elterjedt volt a politikusok körében.
Miért ne végezhetett volna magával egy fegyver segítségével?
Mondhatnám, hogy eltusolták ezt a bűntettet,
mert a hatóságok a mai napig képtelenek megválaszolni a nyitott kérdéseket,
vagy megoldani ezeket a megoldatlan gyilkosságokat.
Emellett úgy tűnik, már nem is érdekeltek abban, hogy a megoldják.
Így hát a Rohwedder-ügyet szemügyre véve nem áll tőlem messze,
hogy a Grams-gyilkosságot
fedőakciónak nevezzem.
Az az ijesztő ebben a helyzetben,
hogy nincsenek egyértelmű, vagy pontos információk,
ami azt az érzést kelti az emberekben,
hogy gyanús dolgok történnek az országban.
Hogy az Állambiztonsági Hivatal eltitkolt-e előlünk információt?
Erre szinte mérget mernék venni.
Attól tartok,
hogy a biztonsági intézmények
saját életet kezdtek el élni,
ami veszélyt jelenthet a demokráciánkra,
hölgyeim és uraim.
MENTŐ
Amikor Rohweddert lelőtték, az egy nehéz időszak volt számomra.
Azt gondoltam…
„Felszállok az első gépre, elhagyom az országot,
mert itt polgárháború lesz. Le fogják lőni egymás vezetőit.”
Nem lehetett tudni, vajon ez a kezdet volt-e.
Senki sem tudta, mi fog történni.
HÉT NAPPAL
A GYILKOSSÁG UTÁN
Kedves kollégáim!
Ellentmondásos kijelentések hangzottak el a médiában
a mai tüntetésünkkel kapcsolatban.
Sőt, azt is fontolgattuk,
hogy megtartsuk-e az e heti hétfői tüntetést.
A politikusok komoly nyomást gyakoroltak a tüntetésre.
LIPCSEI OPERA
Valaki hivatalosan kijelentette, nem tudom, hogy a belügyminiszter volt-e,
vagy maga Kohl kancellár.
MIÉRT HASZNÁLJÁK A IRIGYSÉG MÉRGÉT,
HOGY ELMÉLYÍTSÉK AZ ORSZÁG MEGOSZTOTTSÁGÁT?
FEJEZZÉK BE EZT A GONOSZ JÁTÉKOT AZ EMBEREK SZÍVÉVEL!
Majd egy egy percnyi csend következett.
Együttérzünk a gyilkosság áldozatának családjával,
és csenddel emlékezünk meg Detlev Karsten Rohwedderre.
Egy perc csend!
A munkások egyre növekvő civil mozgalma egyszerűen összeomlott.
Az volt az utolsó tüntetésünk.
Nagyon is elképzelhető,
hogy Németországban léteznek bizonyos erős hatalmak,
egy egyfajta mély állam.
Természetesen ezt nem hivatalosan vezeti az állam,
hanem bizonyos személyek vezetik, akik képesek szervezkedni.
Tehát lehetséges, hogy a Nyugat tervelte ki
a Treuhand főnökének meggyilkolását,
hogy megmutassa, hogy a Treuhand helyesen cselekszik,
és ezáltal aláássa a keleti híveket.
Azokat, akik Treuhand-ellenesek voltak.
„Látjátok? A társadalmi elképzeléseitek halálhoz vezetnek.”
Már a jövő héten ki fog derülni, hogy ki követi Rohweddert
a Treuhand következő vezetőjeként,
jelentette be Waigel pénzügyminiszter a sajtónak.
A Kereszténydemokrata Unió politikusa, Birgit Breuel a Treuhand új elnöke.
Amikor Frau Breuel megjelent,
a fókuszt azonnal a piacgazdaság felé fordította.
Ezt megelőzően nem sokat privatizáltunk.
Mert a szerkezetátalakításra koncentráltunk,
nem az eladásra. Ez volt Rohwedder célja.
Aztán jött Breuel, aki a magántulajdonra és a privatizációra fókuszált.
Ezt követően a Treuhand felgyorsult.
Herr Rohwedder vállalkozó volt, aki teljes elköteleződéssel dolgozott.
A munkáját ebben a szellemben folytatjuk. Elszántak vagyunk.
Ez gyors privatizációt jelent.
Ezután Frau Breuel sajtótájékoztatót tartott.
Waigel épp ott volt aznap, de ez véletlen egybeesés volt.
Miniszterként csak egyszer látogatott el a Treuhandbe.
Ez sokat elmond.
Egyszer.
Akkoriban nagyon ridegnek találtam,
olyan igazi elcseszett, nyugatnémet politikusnak tűnt.
Mintha azt gondolta volna: „Szerencsére a beosztottamat lőtték le,
nem engem.” Valami ilyesmi.
Így tűnt egy ott dolgozó fiatalnak.
És Frau Breuel?
Csak a szokásos.
Jó estét kívánok!
A német nép ma egy hivatalos ünnepség keretében
elbúcsúztatta a Treuhand meggyilkolt elnökét,
Detlev Karsten Rohweddert.
A megemlékezésre a berlini koncertteremben
1300 vezető képviselő vett részt az üzlet, a kultúra, az egyház
és a politika területeiről.
A feleségét még mindig kórházban ápolják lőtt sebeivel.
Németország elnöke Rohweddert mint a német egység úttörőjét emlegette.
Keleti és nyugati is volt egy személyben.
Nem hitte, hogy létezik lényeges különbség a kelet- és nyugatnémetek között,
ugyanakkor tisztában volt az óriási anyagi és emberi teherrel,
amit a volt NDK honfitársainkra kényszerített.
Detlev Rohwedder valóban a népet szolgálta.
Igen, nagyon megindító volt.
A politika képes leróni a tiszteletét az emberek iránt
nagyvonalú gesztusokkal, ahogy itt is tették.
De a politika a mindennapi munka során teljesen más,
és ha valakit el kell küldeni,
vagy valakit le kell cserélni,
az nem érdekli a politikát.
Ennek szentelte az egész hírnevét, az egész életét.
Ugyanakkor jól ismerte a politikát.
A politika imádja levadászni az embereket.
Ő az életével fizetett ezért.
Annyira büszke volt rá, hogy az ő segítségét kérték.
Ez a kegyetlenül megosztott ország,
és az összes emberi kapcsolat…
Mindebből egy egységes Németországot akart kovácsolni.
Ez nagyon közel állt a szívéhez.
DETLEV KARSTEN ROHWEDDER GYILKOSSÁGA A MAI NAPIG MEGOLDATLAN.
A TREUHAND PRIVATIZÁLTA AZ NDK TELJES VAGYONÁT.
A CÉGEK 94%-ÁT NYUGATNÉMET, ILLETVE KÜLFÖLDI BEFEKTETŐK VETTÉK ÁT.
Semmilyen részletről nem tudok, a történelmét sem ismerem, de…
biztos ki tudunk belőle hozni valami jót.
6% MARADT A KELETNÉMET NÉPNÉL.
A feliratot fordította: Somogyi Julianna